35 
første Ring. Og dets Sideflige strække sig endog udover 
denne Ring næsten til dens bageste Rand. Hvad der frem- 
deles udmærker Rygskjoldet, er, at det ved en usædvanlig 
tydelig og dyb Tværfure er deelt i en forreste og 
en bageste Deel, eller at omtrent dets forreste Trediedeel, 
som bedækker Oinenes og Følernes Rod, samt nogle af de 
forreste Munddele, danner ligesom et Slags Hovedskjold. 
Endvidere er det forsynet med meget tydeligt og bestemt 
fremtrædende, skjondt kort, Pandehorn 1 ), hvilket udgaaer 
fra en halvmaanedannet Udbøining af Rygskjoldets forreste 
Rand, naaer frem næsten i Linie med Oinenes forreste Ende 
og ligesom fortsættes ved en svag Kam langs en Deel af 
Rygskjoldets Medianlinie (tab. I, fig. 5, a). Dette Horn er 
lidt opadrettet og ved Roden noget fladtrykket, men ender 
meget flint tilspidset. Bag de nederste Føleres Rod danner 
Rygskjoldets forreste Rand paa hver Side en meget dyb og 
skarpvinklet Indbøining (for at tilstede de nederste Følere en 
friere Sidebevægelse?), hvorved paa hver Side frembringes en 
stor nederste Lap af lilspidset Tungeform. Rygskjoldets 
nederste Rand har paa hver Side to flade Indbøininger, en 
forreste mindre og en bageste større. 
Øinene, som ere temmelig korte (de indeholdes omtrent 
fjorten Gange i Totallængden, og naae neppe frem foran det 
første Led af de øverste Føleres Skaft), udmærke sig ved 
flere Særegenheder. Først have de et rødbruunt eller guul- 
liruunt Pigment istedetfor et sort; dernæst ere de meget flad- 
trykkede, saa at Oiekuglens Brede er omtrent eller næsten 
dobbelt saa stor som dens Høide. Oiekuglen lader sig end- 
videre her let adskille fra den tynde Stilk: dens Brede for- 
holder sig til dens egen Længde som 7 til 5A- og til Oiets 
Længde som 7 til 9; ovenpaa er den flad, og Pigmentet ind- 
tager der kun en indskrænket Strækning af den; nedenunder 
er den konvex og ganske optagen af Pigmentet. 
) Dets Længde indeholdes omtrent fjorten Gange i Rygskjoldets 
Længde. 
