30 
og den bageste Rand har et dybt (omtrent \ af Pladen ind- 
tagende), skarptvinklet Indsnit, hvis konvexe Siderande grade- 
viis bagtil skride ud fra hinanden. Tornene paa disse Rande 
ere særdeles smaa. 
De yderste Halevedhængs ydre Aare har en lang- 
strakt og smal, i Enden afrundet Form; Længden overstiger 
Breden mere end sex Gange. Den indre Aare, hvis Længde 
omtrent stemmer med det mellemste Halevedhæng, og udgjør 
| af den ydre Aares Længde, nærmer sig temmelig meget til 
denne sidstes Form, idet Pladen ikke er synderligt stærkt 
tilspidset mod Enden, og ikke meget stærkt udvidet mod 
Roden. Høre blæren er stor og tydelig. 
5. MYSIS LATITANS KR. 
Denne Art har jeg fundet mere enkeltviis blandet mellem 
Mysis oculata Fabr. (mellem tre til firehundrede Exem- 
plarer af denne sidste, 30 — 40 af førstnævnte), hvilken den 
staaer saa nær, at det ikke før meget seent er lykkedes mig 
sikkert at adskille den som egen Art l ). Naar man imidlertid 
først rigtigt har faaet Øiet aabnet for det disse to Arter 
Betegnende, kan man i Almindelighed skjelne dem uden 
nærmere Undersøgelse blot efter Habitus, idet nærværende 
Art har Formen lidt tyndere og siirligere; ligesom ogsaa Om- 
ridsene vise større Skarphed og Bestemthed, upaatvivleligt 
som Følge af Bedækningens større Haardhed (maaskee rettere 
udtrykt: mindre Blødhed), hvilken vel atter hidrører fra en 
lidt rigeligere Kalkafsætning. 
Ogsaa Farven er af et renere og lysere Gulbruunt 
(medens den hos M. oculata falder mere i det Graalige), 
hvorhos endvidere kan mærkes, at de sorte Stjerner paa 
Bagkroppen og mellemste Halevedhæng blive mindre, tildeels 
endog ganske utydelige. 
1 ) Alle Exemplarerne maatte, ifolge Forholdet af deres øverste 
Fokre og deres Bugfodder, ansees for Hunner, men da de tillige 
uden Undtagelse manglede den Hunnerne ejendommelige Bryst- 
sæk , kunne de kun antages for endnu ikke fuldvoxne Unger, 
og Arten kan folgelig supponeres at maatte naae en betydeligere 
Størrelse. 
