111 
have de dertil tjenende Redskaber udviklede paa en særegen 
Maade; men at dets Aanderedskab dog kun er en særegen 
Tillempning af den for Fluelarverne almindelige Bygning, 
mener jeg i det Følgende at kunne vise. For jeg gaaer 
nærmere ind paa Schr. v. d. K.'s Fremstilling af disse Or- 
ganer, anseer jeg det dog for rigtigst, kortelig at fremsætte 
min Opfattelse af dem. 
Aandedrætsredskaberne bestaae bagtil af en meget stor 
Aandehule, som er lukket med et temmelig tykt Lag af 
sammenfiltrede Chitintraade, hvilket Lag atter udadtil er 
dækket af en Chitinplade med tre Par lange, smalle, bue- 
formede Aandespalter. Midten af Chitinpladen og Traadlaget 
optages af to bag hinanden liggende klare Hinder, af hvilke 
den yderste er gjennemboret af Udføringsgangen fra en Kjer- 
tel, som ligger mellem Hinderne, og som hos den voxne 
Larve næsten er obsolet. Fra Aandehulen udgaae først de 
to Hovedtracheestammer, der løbe forefter hver paa sin 
Side af Dyret, indbyrdes forbundne ved kun faa fine Tracheer, 
og fortil endende med en stærkt chitiniseret Deel. Enderne 
have Form af Blindsække, men ere dog kløftede i Spidsen 
og gjennembrudte af talrige, fine Spalter; Dyret kan efter 
Behag trække dem tilbage i Kroppen og skyde dem frem 
gjennem en Aabning i Huden. Foruden Hovedstammerne og 
to mindre Tracheestammer til Tarmrøret, udgaae dernæst 
fra Aandehulen otte større og fire mindre, meget korte Tra- 
cheer, som strax udsende en særdeles stor Mængde lige 
tykke , korte Sidegrene. Sidegrenene gaae hver til sin Celle 
(»Lungecellerne"), hvor de opløse sig i talløse, ganske fine 
Tracheer. 
Schr. v. d. K. deler Aandedrætsredskaberne i organ es 
externes, hvortil han regner arcades branchiales , munies 
de vésicules og stigmate ou orifice aérifére, og i or gane s 
internes, hvortil henføres reservoir, vésicules, qui peuvent 
åtre considerées comme une espéce de poumons, og beaucoup 
de grandes trachées dispersées dans le corps. 
1) Parties extérieures de la respiration (S. 
86-97). 
