140 
II. PARKINSONIA- TORNEN. 
Det er vel noget ganske Almindeligt, at træffe tvende 
eller flere Forfattere, der for samme Gjenstand bruge ligesaa 
mange forskjellige Navne, eller for samme Egenskab ligesaa 
mange Benævnelser, og dette kan ikke godt være anderledes 
paa Steder, hvor, og saalænge som, der kun er lagt an paa 
at gjøre Tingen eller Egenskaben kjendelig. Derimod kan det 
neppe gaae an, at en Deel af et morphologisk Hele benævnes 
lig det morphologiske Hele selv, og naturligviis kan det 
aldeles ikke taales, at en Forfatter betragter og frem- 
stiller en Deel lig det Hele, samme Deel hører til. Det 
tør da ogsaa ansees som et meget sjeldent Tilfælde, at en 
Botaniker fandt sig beføiet til at sige, at en bestemt Plante- 
deel var et sammensat Blad (folium compositum), medens en 
Anden uden videre kaldte den samme Deel et Smaablad 
(foliolum). Jeg skal imidlertid her nærmere paavise en saa- 
dan Synderlighed, især dog for at lade see, at der skulde 
gaae 118 Aar, førend Nogen nærmede sig til at see Tingen 
saa klart, som den strax i første Øieblik havde stillet sig for 
Linné. 
For dette Øiemed nødes vi til at sammenstille nogle 
Forfattere, dog kun forsaavidt som de ere yngre end Linné, 
og kjendeligt have omtalt de Forhold hos Linné's Parkinsonia 
aculeata, som her ere af Interesse. 
1763. Jacquin, Select. stirp. Americ. hist. pag. 121. tab. 80. 
Parkinsonia aculeata Linn. Aculeos håbet solitarios sub- 
axillares, in ramis senioribus sæpe ternos, intermedio for- 
tissimo et novemlineari. Folia sunt pinnata terna qua- 
terna quinave ex eadem axilla, costa pedali, foliola 
numerosa. 
1789. A. L. Jussieu, Genera plantarum, pag. 347. 
Arbuscula spinosa. Folia 2 — 5 ex ejusdem spinæ simpli- 
cis aut tripartitæ axilla, alterne pinnata. Petiolus com- 
munis .... Foliola .... 
