153 
at tinde de Rødder, som tabe sig i Tidernes Mørke. Men en 
Betragtning, lad den end være nok saa omfattende, af den 
uendeligt mangfoldige, efter Livets enkelte Fordringer til- 
lempede Benyttelse og Omdannelse af Stammer, Grene og 
Kviste, vil aldrig føre til fundamentale -Adskillelser. 
Med disse Bemærkninger maa det her beroe. At gaae 
nærmere ind paa de exotiske Formers systematiske Forhold, 
Herser udenfor mit nærværende Formaal; jeg har undersøgt 
mange, men de trænge til en heel ny Gjennemarbeidelse. De 
i vor Fauna optrædende Slægter omfattes af følgende Schema. 
I. Stipites palporum maæiUarium anterius oblique truncati. Maia in- 
teriør maxillamm apice incurva. 
(Antennæ rectæ, genis haud recipiendæ '). 
1. Palpi articulo ultimo fusiformi. Corpus reticulosum. 
Tarsi anteriores maris dilatati. 
a. Paraglossæ setis lateralibus nullis. 
a. Ligula nuda. Mentum lobis lateralibus acuminati*. 
Setæ plantares maris acetabulatæ. 
*Corpus distincte reticulosum. Setæ ambulatoriæ pro- 
thoracicæ posteriores nullæ. 
Anisodactylus. 
"Corpus obsolete reticulosum. Seta ambulatoriautrinque 
prope angulos posteriores prothoracis. 
Diachromus. 
£?. Ligula superne ante apicem pilosa. Mentum lobis 
lateralibus obtusis, emarginatis. 
Setæ plantares maris lamellatæ. 
Ophonus. 
b. Paraglossæ setis lateralibus instructæ. 
Setæ plantares maris lamellatæ. 
l ) Yed den modsatte Karakteer udsondres Acinopus, 
