160 
OPHONUS. 
Ligula superne ante apicem setulosa: paraglossæ apice 
rotundatæ, setis lateralibus nullis. Mentum lobis lateralibus 
abbreviatis, late emarginatis, dente medio (in nostratibus) 
obsoleto. Palpi articulo ultimo fusiformi. Tarsi anteriores 
maris articulo primo triangulari, sequentibus tribus obcorda- 
tis: plantæ biseriatim setosæ, setis apice triangulariter spatu- 
latis. Oculi setulosi. Corpus reticulosum, pubescens. Pro- 
notum basi obsolete marginatum. Elytra interstitio tertio, 
quinto et septimo serie punctorum majorum impressis. 
Tungens Spidse svagt udbuet i Midten, svagt inbuet til 
hver Side, Hjørnerne ikke fremspringende, næsten retvinklede, 
men ikke skarpe. Den Gruppe af korte Børster, som Tun- 
gen bærer paa sin øverste Flade, tæt ved Spidsen, rager med 
Enderne noget ud over Tungen, men synes at være noget 
ubestandig i Tæthed; den er kun lille hos O. punctatulus. 
Hagefligene ere korte, bredt indbugtede, Bugtens Hjørner afrun- 
dede, det ydre noget mere fremragende end det indre; Rum- 
met mellem Bugtens Sider og Hagestriben meget bredt. For- 
skinnebenenes forreste Flade med omtrøede børstebærende 
Punkter, men uden Gruberække. Mellem- og Bagskinne- 
benene kun lidet forskjellige i Længde, Tornene paa deres 
ydre Side tynde og aabenstaaende. Fødderne ovenpaa haa- 
rede, korte, Bagfødderne ubetydeligt længere end Mellem- 
fødderne, deres fire første Led gradeviis aftagende i Længde. 
Dyret næsten overalt, ogsaa paa Bugen, tæt behaaret. For- 
ryggen bagtil utydeligt randet, Baghjørnerne uden Tand. 
Hovedkuldet af vore danske Arter udvikler sig i For- 
sommeren. 
a. Farven ovenpaa grøn, metallisk. Dyret jager om 
Dagen i Solskinnet. 
1. Ophonus punctatulus Duft. 
Danm. Eleuth. 575. 1- 
Bruun, med rodgule Palper, Antenner og Been, ovenpaa morkt 
metalgrøn. Forryggens Hjerner skarpt retvinklede, Siderne indbuede 
I 
