196 
Tab. III. Fig. 6. Laarets Ryg, lidt foran dettes Rod, de to 
andre fra Trochanteren. I Laarets Ende, 
mellem Skinnebenets Strække- og Bøie- 
muskel , bemærkes endnu Skinnebenets 
tre smaa Dreiemuskler. I Skinnebenet 
sees (a. a. a.) de tre, fra dets Ryg 
kommende Portioner af Kløernes lange 
Bøierrmskel; dens fjerde og øverste Portion 
sees at udspringe fra Skinnebenets Rod- 
ende. Fodens Strække- og Bøiemuskel 
sees ved c og d; den sidste udspringer 
fra den øverste Deel af Skinnebenets 
Rodende, tæt under Knæet, hiin derimod 
fra Midten af dets nederste Væg. Ved b 
sees Kløernes lille Strækkemuskel. 
- - - 7. Bagkroppens tiende og sidste Led, nedenfra, 
med de fire Kroge i udspilet Stilling. 
- - - 8. Gjælle af første Par, seet med gjennem- 
faldende Lys, for at vise Aanderørsstammen 
og dens Hovedforgreninger. Gjælleborsterne 
ere udeladte. 
- - 9. Et Afsnit af niende Gjællepar med Aande- 
rørsstammen, fire af dens Sidegrene og 
nogle af de store Celler langs Sidevæggene, 
som udmærke de to sidste Par Gjæller. 
HYDROUS ' ) ATERRIMUS ESCHLTZ. 
Tab. III. Fig. 10. Larvens Hoved ovenfra. De sex Øine paa 
hver Side tydelige. Kindbakkerne op- 
lukkede, især den venstre. Høire Antenne 
*) Benævnelsen Hydrous blev foreslaaet 1775 af Linné i hans 
sidste entomologiske Afhandling: Bigæ Insectorum (Amoenit. 
Academ. VIII. 308); men ganske som synonym med Hydro- 
philus Geoffroy. Da Leach deelte Slægten, anvendte han Hy- 
drous for H. piceus L., Hydrophilus derimod for H. caraboides 
L. Nyere Forfattere ombytte Navnene. 
