239 
og langstrakte, alle tre fligede i Enden, den mellemste Flig 
lang og spids , Sidefligene meget smaa og udgaaende omtrent under 
en ret Vinkel mod Siderne. Et lille Kjæbeseil er tilstede bag 
Tandkarderne saayel oven som neden i Munden (størst foroven). 
Mundhulen hvid. Tungeapparatet med alt dertil hørende be- 
tydeligt udviklet; saavel dettes øverste Flade som Mundhulens 
Hvælving foroven viser et chagrinagtigt Udseende eller en Mængde 
smaa ovale Granulationer (Kjertier). Svælgkarderne temmelig 
smaa , men stærke , foroven noget ægdannede , forneden langstrakt 
triangulære, begge Steder tæt væbnede med stærke, kegledannede, 
simple Tænder, der dog foroven ere kjendeligt større og stærkere 
end forneden. Ogsaa Gjællebuernes Mundknuder ere væbnede 
med Knipper af Tænder, der kun udmærke sig ved betydelig Fiin- 
hed. — Det forreste Næsebor, som omtrent ligger midt imellem 
Øiets forreste Rand og den øverste Ende af Mellemkjæbebenets op- 
stigende Fortsættelse , danner et kort , plumpt Rør ; det bageste, 
som er anbragt høiere oppe paa Panden og nærmere Øiet , er en 
simpel rund Aabning uden tydeligt fremragende Rande. Øinene 
temmelig smaa (deres Længdegjennemsnit indeholdes omtrent sex 
Gange i Hovedets Længde) , noget elliptiske eller ægdannede , med 
den øverste Rand i Pandefladen. Denne særdeles bred (omtrent 
eller næsten lig Hovedets halve Længde), flad, opstigende mod 
Nakken med jevn Skraaning. Gjællespaltens Høide omtrent 
lig Halvdelen af Hovedets største Høide. 
Sugeskiven er af temmelig kredsrund Form med lige stort 
Længde- og Bredegjennemsnit, med temmelig lille Midteskive og 
rigeligt udviklet Rand. Den ligger under Gjællelaagene, eller frem- 
træder omtrent i Linie med Øiehulens bageste Rand, men er dog 
fjernet længere fra Snudespidsen end fra Gatboret. Dens Gjennem- 
snit udgjør omtrent ^ af Totallængden. De Sugeskiven omslut- 
tende Brystfinner ere særdeles stærkt udviklede baade i Længde 
og Brede og udmærke sig tillige ved et større Antal Straaler, i 
Regelen 42, end hos nogen anden bekjendt nordisk Art. Deres Længde, 
regnet fra deres Forening under Struben indtil deres bageste Rand, 
udgjør omtrent eller henimod 1 a f Fiskens Totallængde, deres største 
Brede vil omtrent være hg med Halvdelen af deres Længde. Straa- 
lerne ere leddede, men ikke kløftede, de nederste de mindste. Ryg- 
finnen, som begynder omtrent over Brystlinnernes øverste Tilheft- 
ningspunkt og indtager omtrent | af Totallængden, er bagtil ved 
Hud fastvoxet til Halefinnens Rod, uden at dog nogen egentlig 
Sammensmeltning finder Sted som hos Liparis Fabricii , idet Ryg- 
finnens Straaler i Virkelighed ophore et lille Stykke fra Hale- 
finnens Rod; tages blot Hensyn dertil, da bliver et Mellemrum at 
ansætte mellem Ryg- og Halefinne, hvorimod dette, naar kun Binde- 
hudens Kontinuitet betragtes, synes at falde bort. Rygfinnen har 
en ikke ubetydelig Høide, eller rettere, dens Straaler naae en ikke 
