247 
lineata Kr. beviser han ikke , det anseer han for afgjort ; thi for 
ham synes kun een stribet Liparis-Art tænkelig-. Han meddeler 
heller ikke her et Ord om Tændernes Form og- Finnernes Straale- 
tal. ingen Udmaalinger, ingen Angivelser om Indvoldene , der 
vel efter Exemplarets Størrelse kande have været undersogte med 
Nytte. Og, hvad han anforer, taler Alt mod Identiteten : først er 
Storreisen allerede noget mistænkelig; dernæst er Tegningen meget 
forskjellig; Sugeskiven or mere langagtig, og Afstanden fra Suge- 
skivens bageste Rand til Gatboret er ikke dobbelt saa stor som 
fra dette til Gatborfinnen ; Skæl kunde ikke iagttages. — Det for- 
bliver altsaa i det Mindste aldeles uafgjort, om Dr. L.s islandske 
Liparis lader sig forene med min L. lineata. løvrigt leder dette 
Exemplar Dr. L. til et overraskende Raisonnement : »Det viser 
ogsaa med tilstrækkelig Tydelighed«, siger han, »at de tættere og 
talrigere Længdestriber ere fremkomne ved en Deling eller Opløs- 
ning af de fire bredere primære Striber, saaledes at hver af disse 
mere eller mindre skarpt har deelt sig i to sekundære Striber; de 
tilbageblevne oprindelige Rande af de primære Striber ere derfor 1 ) 
ogsaa mørkere end de mellemliggende, rimeligviis yngre Rande af 
de nye smallere Striber.« Hvorledes et enkelt Exemplar af et 
eller andet Dyr, som besidder en vis Tegning, med tilstrækkelig 
Tydelighed kan vise, paa hvad Maade denne Tegning er opstaaet, 
indseer jeg ikke. Naar man besidder en Række Exemplarer af et 
farvevexlende Dyr, kan man ved Sammenligning mellem dem haabe 
at faae nogen Oplysning om de Regler, hvorefter Farveskiftningen 
foregaaer. Af et enkelt og isoleret Individ derimod med en vis 
Tegning kan jo ikke sees , om det er Farvevexel underkastet , og 
endnu mindre kunne Reglerne for denne bestemmes. Dr. L. be- 
nytter strax sin Hypothese som om den var en uimodsigelig Kjends- 
gjerning, til derpaa at opføre en Slutning: »jeg anseer det derfor 
for afgjort,« skriver han, »at L. lineata Kr. falder sammen med L. 
vulgaris Yarr. « At dvæle ved saa grundløs en Slutning forekom- 
mer mig ganske overflødigt. 
Nu staaer blot den russiske Liparis tilbage. Om denne be- 
retter Dr. Liitken : »allerede 17 74 har Lepechin iovrigt beskrevet 
og afbildet en Cyclopterus lineatus efter et 2" \'" langt Exemplar 
fra Mundingen af det hvide Hav, hvor det var taget ved de tre 
Øer ; dens Identitet med Krøyers Liparis lineata er evident , men 
uagtet Arten er optaget i Gmelins Bearbeidelse af Linnés Systema 
Naturæ , og uagtet Donovan udtrykkelig anerkjender, at den ham 
foreliggende Form er identisk med Gmelins Cyclopterus lineatus, har 
Kroyer dog aabenbart været uvidende herom og troet at opstille en 
ny Art , men heldigviis valgt det samme Navn , som Lepechin alle- 
') Derfor! Hvorfor? 
17 
