321 
Isens Bevægelse var under vort Ophold mærkelig ved en svag 
buldrende Lyd, og enkelte Smaastykker løsnedes og faldt ud 
i Fjorden. Grønlænderen, som fulgte os til Stedet, paastod, 
at Kilderne (saaledes betegne ogsaa Grønlænderne disse 
Strømninger fra Havbunden) paa dette Sted netop blot vare 
synlige, men at de her intet vare mod dem i den nordre 
Arm, hvis Bund paa Grund af Kalvningerne var vanskeligt 
tilgængelig. 
Godthaabs- Fjorden er ogsaa en Iisfjord, og dens Indre 
er godt kjendt af Grønlænderne, da der i disse Egne 
er drevet megen Rensjagt. En opvakt og i Henseende til 
Landets Beskaffenhed kyndig Grønlænder i dette District har 
givet mig en, ved et meget detailleret Kaart oplyst Beskri- 
velse af hele Indlandsisens Rand mellem 64" og 65° N. B., 
med alle dens Smaaelve og de i Fjorden nedskydende Arme. 
Paa to Steder skyder Isen ned i Havet og afgiver Iisfjelde, 
og foran begge kommer der meget store Kildevæld op fra 
Havbunden, kjendelige i Frastand ved de Søfugle, der sværme 
over dem. Men mærkeligt er det, at en Indsø, der støder 
op til Randen af den faste lis et Stykke oppe i Landet, 
viser et lignende Forhold som Havet foran Iisranden. Van- 
det i den stiger og falder nemlig periodisk; medens det 
stiger, aftage de nærmeste Kilder fra Havbunden, og om- 
vendt, naar det falder, tiltage de. Undertiden falder Vandet 
i Indsøen meget pludseligt og hurtigt, og Kilderne fra Hav- 
bunden komme da frem med en kjendelig Voldsomhed, saa 
at der mærkes en forøget Strømning fra dem paa Fjorden, 
paa et Sted af Kysten, som ligger henved tre Mile fra lis- 
randen. Dette tyder aabenbart paa, at Kanalerne i det 
Indre af Isen, under dennes fremadskridende Bevægelse, ere 
underkastede idelige Forandringer, idet nemlig Indsøens Stig- 
ning kun kan hidrøre derfra, at Kanalerne, som strække sig 
fra den gjennem Isen ned til Havet, midlertidigen lukkes, og 
at Vandet fra Indlandet udgyder sig i Indsøen istedetfor i 
Havet, indtil nye Forandringer atter aabne de yderste Afløbs- 
kanaler. 
