330 
nogen Klippe, der kunde findes indbydende for den. Rime- 
ligviis er det den uforstyrrede Ensomhed paa dette vanske- 
ligt tilgængelige Sted, der har tiltalt den. Den har bødet 
paa Stedets Mangler som Redeplads ved omtrent midt i 
Mosen at sammenslæbe en Mængde Tørv og Riis, og af disse 
danne en Høi, der er synlig over hele Mosen. Efter hvad 
man har sagt mig, har den ynglet her i mange Aar. Jeg 
har, afskrækket ved de Besværligheder, en Vandring saa dybt 
ind i Mosen medfører, endnu ikke besøgt denne Rede; men 
jeg har ofte betragtet den i nogen Frastand og seet Ørnen 
flyve til og fra den. Man har forsikkret mig, at en lignende 
Rede findes i den lille Vildmose, sønden for Liimfjorden. 
Ungen i Duundragt er skiden hvidguul, noget mere graa- 
lig paa Ryggen end paa de øvrige Dele af Kroppen. Dunene 
paa Hovedet ere stive, børsteagtige. Den er ingenlunde 
smuk. 
At Havørnen er en feig Fugl, har jeg oftere seet Exem- 
pel paa, naar den har svunget sig hen i Nærheden af en 
Ravnerede. Ravnen kommer da strax imod den, høit skri- 
gende, og Ørnen tager saa skyndsomt Flugten. 
Flodørnen (Pandion haliaetus) har jeg ikke fundet 
ynglende i Vendsyssel, skjøndt jeg har truffet den til saa- 
danne Aarstider, navnlig paa Østkysten, at der kunde op- 
staae Formodning om, at den ynglede der. I Trækketiden 
træffes baade unge og gamle Fugle. Den 15de Sept. 1859 
satte en gammel Han sig i Birkelse Have, og var saa lidt 
sky, at man kunde gaae den ganske nær. Jeg skjød den 
med en til Hønsejagt ladet Bøsse. Maaskee har den havt 
sin Yngleplads høiere mod Nord, fjernt fra Mennesket, og 
derfor, som det ofte er Tilfældet med høinordiske Fugle, ikke 
kjendt Faren ved Menneskets Nærhed. 
