332 
skjelligt, og retter sig sandsynligviis efter den Føde, Fuglene 
foretinde. Den 27de April 1859 fandt jeg saaledes i Dron- 
ninglund Storskov to Reder med fem, to med fire og tre med 
tre Æg; men i 1860 i det Hele kun een Rede med tre Æg, 
og flere med kun eet Æg, medens mange Reder stode ube- 
nyttede. Det paafaldende store Antal i 1859, antager jeg, 
hidrørte derfra, at der i 1858 avledes megen Olden, hvorpaa 
fulgte en stærk Formerelse af Musene. 
Lidt efter Midten af April begynde flere Fugle at lægge, 
andre (formodentlig de yngre) først otte Dage ind i Mai. I 
Ulvskovens vestlige Deel yngler kun eet Par Musevaager; 
ved at tage Æggene fra dem, har jeg havt Leilighed til at 
bemærke, at de lægge igjen efter fjorten Dages Forløb, men 
stundom eet Æg mindre end første Gang. 
Den laadenbenede Musevaage (Buteo lagopus) har 
jeg aldrig iagttaget i Vendsyssel. 
Hvepsevaagen (Pernis apivorus) har jeg om Foraaret 
seet skareviis under Trækket nordpaa. Den 24de Mai 1859 
saae jeg baade mange tilstede i Dronninglund Storskov, og 
flere at komme trækkende sydfra mod Skoven. En Mand, 
der godt kan skjelne den fra Musevaagen, har forsikkret 
mig, at den yngler flere Steder i Vendsyssel, og jeg selv har 
først i Juni fundet en med grønne Bøgegrene belagt, stor 
Rede, der blev forladt, efterat den var besteget, og som jeg 
formoder har tilhørt Hvepsevaagen ; men noget sikkert Beviis 
for dens Ynglen har jeg endnu ikke. 
Vandrefalken (Falco peregrinus) forekommer vistnok 
kun trækkende i Vendsyssel. Den yngler neppe andetsteds i 
Danmark end paa Bornholm; men derfra har jeg dens Æg. 
