333 
Lærke falken (Falco subbuteo) yngler hist og her og 
vistnok ikke saa ganske sjelclent i Vendsyssel. Jeg har dens 
Æg fra Rævdals Kjær og Havens Skov. Den indfinder sig 
omtrent midt i Mai, og noget efter den Tid kan man iagttage 
Parret ved den udsete Yngleplads; thi naar man nærmer sig 
denne, vise de sig i nogen Afstand flyvende over Skoven, og 
holde længe skarpt Udkig med den, der har forstyrret deres 
Fred. Den 25de Mai 1857 bemærkede jeg et saadant Par, der 
i en lille Skov ved Dronninglund stadig holdt Øie med mig, 
naar jeg gik derigjennem. Jeg gjorde da Gjengjæld, og fandt 
den 7de Juni et Æg i en stor Musevaagerede, af hvilken jeg 
havde borttaget Æggene den 21de April, og som derefter var 
forladt af Musevaagerne. Da jeg steg op i Reden, kom 
begge Falkene flyvende hen over den, dog uden at skrige. 
En af mine Ledsagere skjød efter den ene Fugl, men feilede, 
og nu toge de begge skyndsomt Flugten. Den Ilte besøgte 
jeg atter Reden; men nu var den forladt. Ved at gaae 
noget omkring, bemærkede jeg imidlertid begge Fugle noget 
derfra, og jeg fandt da, at de havde taget en temmelig stor 
gammel Kragerede i Besiddelse, og i denne lagt et Æg. 
Senere lagdes endnu to dertil, af hvilke det ene blev bort- 
taget. Den 31te Juli besøgte jeg igjen Reden og fandt i den 
to Unger, hvis forskjellige Størrelse tydelig nok viste, at de 
vare Han og Hun; den sidste er nemlig, som bekjendt, 
meget større end den første. Ungerne havde lige begyndt at 
faae Slagfjer. De ere smukke i Duundragten: ovenpaa blaa- 
graae, nedenunder hvidgule. Under de Gamles høie Skrig 
tog jeg Hunnen ud af Reden for at benytte den til min Sam- 
ling, medens den samme ovennævnte Ledsager atter skjød 
feil til den ene af de Gamle, som derefter hurtigt forføiede 
sig bort. Omtrent otte Dage derefter besøgte jeg atter 
Reden, og forbausedes nu over den Masse af Lærker, de 
Gamle havde opdynget i den. Lærkerne vare alle pillede og 
laae med Brystet iveiret; de fyldte Reden saa fuldstændigt, 
at Ungen kun tilnød fandt en Plads ved Kanten. En Tælling 
viste, at dér var henved et halvt Hundrede, for største Delen 
aldeles urørte og tildeels stærkt forraadnede. De Gamle floi 
