336 
nemlig helst sin Rede, hvor et Par mindre Grene udgaae fra 
Træets Stamme. Reden bliver derved spids nedadtil, medens 
de to nævnte Fugle i Regelen anlægge deres Rede flad for- 
neden. Hønsehogens er dertil høiere, især naar det er en 
gammel Rede, alene bygget af Kviste (udvendig grovere, ind- 
vendig ganske fine), og i Overkanten hvælvet udad. Saa- 
længe Fuglen ikke forstyrres, bruger den i Regelen den samme 
Rede ; og selv om den efterstræbes , bliver den ofte ved den 
samme. I Vendsyssel foretrækker den et noget beskyttet 
Sted til Yngleplads, og anbringer derfor ofte sin Rede enten 
lavt eller i et Træ, der staaer i en Dal. Vil man skyde 
Honsehøgen, enten for at skaffe sig en smuk Fugl til Ud- 
stopning, eller blot for at befrie sig fra en otte paatrængende 
Rover, er det sikkrest at opsøge Reden i den Tid, Hunnen 
ruger, der er den samme som for Musevaagen. De gamle 
Fugle begynde at lægge lidt efter (sjeldent før) Midten af 
April, de unge sidst i April eller først i Mai. Naar man 
nærmer sig Reden , behover man ikke første Gang at være 
forsigtig eller at liste sig; man kan i al Mag vælge sig den 
Plads, hvor man troer bedst at kunne komme til Skud, og 
bør derved mærke sig, at Fuglen ligger med Hovedet vendt 
imod Vinden og flyver ud imod denne. Har man taget Plads, 
lader man En banke paa Træet, for at jage Fuglen af; oftere 
maa der bankes længe eller kastes Noget op i Reden, inden 
den kommer, og sidder Reden høit, maa man ofte lade En 
stige op i Træet eller skyde hen over den. Flyver Høgen 
saa endelig ud, maa man vogte sig for at skyde feil; thi vel 
kan man et Par Timer efter igjen træffe Fuglen paa Reden, 
men det er da ikke sikkert, at den holder. Den flyver i 
ethvert Tilfælde nu med større Hurtighed fra Reden og kaster 
sig ofte ud fra denne i en Bue ned mod Jorden, hvorved det 
bliver vanskeligt at skyde den, selv om det ikke lykkes den 
at dække sig bag et Træ. Har man skudt den rugende Fugl, 
kan man med temmelig Sikkerhed gjøre Regning paa at faae 
Fred for Honsehøgen i det Aar. Kun en eneste Gang, 
Kl. IH om Middagen, har jeg truffet Hannen rugende, uden 
at Hunnen først var skudt; ellers altid denne paa Reden. 
