339 
følgelig meget Hunnens Flugt, men da Hunnen i Rugetiden 
fødes af Hannen, kan Fældningen ikke foraarsage den nogen 
Ulempe. Hannen, der skal skaffe Føden, og som fodrer sin 
Hun saa vel, at denne bliver fed under Rugningen, har jeg 
i Rugetiden stedse truffet med fuld og smuk Fjerklædning. 
Jeg veed ikke, om det tidligere er bemærket, at begge Fugle, 
men dog især Hannen , for hver Fældning tabe Tverbaandene 
over Halen mere og mere , saa der stundom næsten ikke 
bliver Spor tilbage af dem. Den unge Fugl (med rodguul 
Bundfarve paa Underkroppen) har jeg fundet med to til tre 
Æg, dog oftest kun to; den gamle Fugl med to til fire, og 
oftest det sidste Antal. Den 26de April 1858 fandt jeg i 
en ung (rødguul) Fugls Rede kun eet Æg. Da Farveforan- 
dringen allerede foregaaer i andet Aar, var det altsaa Fug- 
lens første Æg. Det er kun omtrent halvt saa stort som et 
almindeligt Æg og svarer altsaa til et Hønekeæg. I det Hele 
taget ere Hønsehogens Æg fra Vendsyssel betydeligt større 
end dem, jeg har seet fra Tydskland. Som bekjendt er Far- 
ven blaalig hvid uden Tegning. Dog findes denne ikke saa 
meget sjeldent. Enkelte smaa mørkebrune Pletter kan man 
oftere iagttage, og jeg har et Æg med mange lysebrune Snirk- 
ler paa den butte Ende, samt to med rode Pletter, der have 
en flygtig Lighed med svagt tegnede Musevaageæg. Stundom 
viser der sig stærkere blaae Skalpletter, og stundom findes 
Æg, der ere heelt rustgule. 
Spurvehøgen (Falco Nisus) forekommer hyppigt paa 
Trækket og ikke sjeldent ynglende. Dens Foraarstræk har jeg 
havt rig Leilighed til nøiere at iagttage i Birkelse Have, 
hvor den ofte overnatter, og især i fugtigt Veir, eller efter 
en Regn, er let at komme paa Skud, fordi dens Fjer gjennem- 
blødes, og den da ikke gjerne vil flyve (ogsaa Hønsehøgen 
flyver nødigt og tungt efter en stærk eller langvarig Regn). 
Trækket varer hele April og Mai Maaned; ikke sjelden kom- 
mer der Hunner endnu ind i Juni Maaned; rimeligviis er det 
