340 
dem, der gaae nordligst, og derfor senest begynde paa at 
yngle. Reden har jeg kun fundet paa Østkysten og i Høide- 
ryggens Skove, derimod ikke paa Vestkysten. Den har altid 
været bygget temmelig lavt, i mindre Træer, og paa et be- 
skyttet Sted. Den lægger Æg midt i Mai, til henimod 
Midten af Juni. 
Kjærhoge (Circus) forekomme ikke saa ofte i Vend- 
syssel, som man efter Landets Rigdom paa Vand, de mange 
og vidtudstrakte Moser og Kjær skulde formode, og kun 
enkelte Gange har jeg havt Leilighed til at iagttage dem. 
Steppehøgen (Circus pallidus). Den 16de Aug. 1858 
skjød Kammerherre Skeel paa en Bekkasinjagt i Nærheden 
af Dronninglund en Kjærhøg, der fløi ganske tæt forbi ham. 
Den hørte til en adspredt Flok, der drog hen over Egnen. 
Jeg udstoppede den og har havt den i min Samling siden 
den Tid, uden at være istand til at bestemme den, hvorfor 
det havde været min Hensigt, her ganske at lade den uom- 
talt. Jeg havde nemlig bestandig forudsat, at den maatte 
være en af de tre blandt de fire europæiske Arter, om hvilke 
det hidtil har været antaget, at de forekomme i Danmark, 
navnlig har jeg vaklet mellem den blaae og den graae Kjær- 
høg, uden dog afgjørende at turde henføre min Fugl til den 
ene eller den anden af disse Arter. Heldigviis er jeg da 
bleven gjort opmærksom paa en Afhandling af Blasius, der 
findes i Naumannia for 1857, i hvilken han efter omfattende 
Undersøgelser og Sammenligninger har givet en klar Frem- 
stilling af de fire europæiske Arters plastiske Forhold og 
forskjellige Dragter. Herefter tilhorer min hidtil for mig 
ubestemmelige Kjærhøg aldeles utvivlsomt den fjerde euro- 
pæiske Art (C. pallidus), hvis Forekomst hos os Ingen, mig 
vitterligt, har formodet. Mit Exemplar er en ung lian. 
Hovedets eiendommelige Tegning (de hvide Pletter under 
Øiet, omgivne af de mørkebrune Fjerkrandse, der fra begge 
Sider nedentil begrændse den hvidgule Hage, og udenom disse 
