350 
Overfladen af Skallen frembyder ofte, saaledes hos PI. 
ornatus Sowb. og PI. porosus Daud., flere Rækker dybe Porer, 
der aldrig findes saa stærkt* udviklede hos Vermeterne l ). 
De allerfleste Arter ere forsynede med et Laag, under- 
tiden med to. Disse Laag ere altid udviklede paa Spidsen 
af den bageste Fangetraad 2 ) i hvert Bundt. Naar begge 
Laag ere udviklede , er det venstre i Almindelighed det 
mindste. Filigrana er den eneste Slægt, hos hvilken den 
laagbærende Fangetraad er fryndset paa samme Maade som 
de øvrige Fangetraade; hos alle de andre Slægter savner den 
Fryndser og er af et meget afvigende Udseende. 
Hos Serpula (sens. strict.) er den venstre Laagtraad 
meget kort og uden Laag , hos de fleste andre Slægter 
mangler den aldeles eller er maaskee ikke forskjellig fra de 
øvrige Gjælletraade. 
Laagtraaden (accessorische Kiemenfilament, Grube) eller, 
som den undertiden kaldes, Køllen (clava) er hos Spiro- 
branchus meget stor, flad, med hindeagtige Udbredelser paa 
Siderne, næsten midtstillet; men dog tydeligt udviklet af den 
ene Gjællebusk 3 ). 
De to Laag hos Filigrana ere skeedannede, omtrent af 
eens Størrelse, og erindre stærkt om Laagene af Teredo me- 
gotara. 
Eupomatus euplæanus Delle Ch. og Eup. dipoma Schmard. 
have begge Laag af forskjellig Størrelse og Laagtraadene af 
forskjellig Længde; men om begge Laag ere dannede sam- 
tidig, eller om det mindste er det ældste og har været 
') Vermetus centiquadrus Val. viser dog lig-nende, men meget 
svage indtrykte Punkter; ligeledes ere de ikke sjeldne hos Mitra, 
f. Ex. hos M. pertusa L. 
2 ) Cuvier, Blainville, Grube, Milne Edwards, Philippi og over- 
hovedet de fleste Forfattere ansee disse Traade for Gjæller; 
Montagu , Risso og Tempieton betragte dem derimod som 
Fangetraade. 
3 ) Efter Grube er Laagtraaden hos Galeolaria cæspitosa midtstillet, 
men det er neppe afgjort, hvorvidt den er dannet af to sain- 
menvoxede Gjælletraade eller af en enkelt. 
