353 
deres Oprindelse; ligesom ogsaa, at Skallens tresidede Form 
især er afhængig af dens Fasthængen, saa at den næsten 
altid bliver trind, naar den skiller sig fra sit Underlag. Dette 
Forhold er især tydeligt hos Placostegus og Ditrypa., hvilken 
sidste Philippi forener med den førstnævnte, trods den eien- 
dommelige Form, om hvilket mere nedenfor. 
Rorormenes geographiske Udbredelse er langt større end 
Vermeternes. De findes overalt i Polaregnene, men blive 
dog, ligesom Ormesnekkerne, talrigere paa Slægter og Arter 
mod Troperne. Som det næsten altid er Tilfældet, svarer 
den geologiske Forekomst til den geographiske, idet Ror- 
ormene tindes saagodtsom i alle Saltvandsdannelser. Alle 
Arterne findes i Havet, dog kunne nogle taale temmelig fersk 
Vand. Hr. Apoth. Riise besidder saaledes en Art, som er 
heftet 'paa Bladene af en Ferskvandsplante fra en Aa paa 
St. Thomas. Gmelin angiver, at Serpula triquetra og S. 
glomerata ere fundne i det kaspiske Hav, hvilket Eichwald 
vistnok med Grund anseer tor en Feiltagelse. 
Classis Annulata. 
Cuv. M. Edw. Agass. Burm. 
Les Annelides Lam. Extr. d*un cours 1812 p. 92. 
Setipodes Blv. 1818. 
Ånnelida Mac Leay. 
Ordo Heteromerata. 
Blv. Bull. philora. 1818. p. 78. 
Les Tubicoles Cuv. R. A. 1817. p. 517. 
Vermes tubicoli Schweig. Handb. 1820. p. 599. 
Chetopodes tubicolées Cuv. R. A. 1830. 
Annulata cephalobranchiata s. tubicolæ M. Edw. 
Capitibranchiata (Subordo) Ørsted 1844. v. Siebold. Grube. 
Cephalobranchiata (uom. emend. quorund.). 
Ormene af denne Orden adskilles ved Tilstedeværelsen 
af et Rør, der enten er hindeagtigt, som oftest med tilheftede 
fremmede Legemer, eller kalkagtigt. Kroppens forreste Ringe 
