424 
Grube forener denne Slægt med Placostegus paa Grund 
af Laagenes Overeensstemmelse , og maaskee med Rette. 
Sars'es og Berkeley's Fremstilling af Ditrypadyret viser der- 
imod en vis Forskjellighed i Habitus fra Placostegus, idet- 
mindste saavidt man kan dømme efter M. Edwards's og 
Schmarda's Afbildninger. Gjællebuskene ere kun fryndsede 
paa den ene Side, ligesom hos Placostegus. Dette Forhold 
er kun lidet paaagtet. Saaledes afbildes Serpula vermicularis 
i Cuv. R. A. éd. 3. med Gjælletraadene fryndsede paa begge 
Sider , medens den forstørrede Afbildning kun viser dem 
fryndsede paa den ene Side. Sars'es Afbildning af D. libera 
viser foran paa Thorax to aflange mørke Pletter, der ogsaa 
sees, men utydeligere, paa Afbildningen af Placostegus ar- 
matus M. Edw. Kraven paa Thorax løber fortil ud i to 
fremragende Tapper. Skallen er altid fri, et Forhold, der 
maaskee ikke er af en saa stor Betydning, som man ved 
første Øiekast skulde formode; imidlertid viser dog Placo- 
stegus tricuspidatus var. /?. en Antydning til at en og samme 
Art kan leve baade fastheftet og frit. Det er derimod al- 
deles eget for Ditrypa, at Mundingen er sammensnøret. 
Slægten Pyrgopolon Mtf. , der findes i Kridtformationen, 
adskiller sig ved sin Tykkelse, men især ved et lille Rør, 
der rager frem af Skallens bageste Aabning, og som jeg 
antager for et omdannet Septum. Dog er jeg ikke ganske 
sikker paa, at et lignende rudimentært Rør ikke findes hos 
de levende Arter af Ditrypa. 
Slægten Spirulæa Bronn, der er regelmæssigt spiralsnoet 
som en Krumstav, men har samme Dannelse af Mundingen, 
er sandsynligviis nær beslægtet. Serpula canteriata Hag. 
Jahrb. f. Min. 1840. p. 668 t. 9. f. 18. forekommer mig at 
danne en Overgang i Henseende til Skallens Form. 
99. DITRYPA ARIETINA MULL. 
T. tereli arcuuta, continua, lævi; ocluplo temnor magisque ar- 
niala quam (Dentalium) Enlalis. (Miill.) 
Animal filamentis branchialibus 24 pecUnalis rubris. (Sars.) 
Denlalmm arielinum Miill. 1776. Prod. p. 236. n. 2853. 
» » Gm. 3737. n. 5. 
