473 
næsten i samme Tverplan; de to indre Grene høre mere 
sammen og danne ligesom en tvedeelt Stamme, fra hvis Rod 
den tredie Green rager skraat op. Grenene bære enkelte 
mere eller mindre fremstaaende, i Enden afrundede eller lidt 
tilspidsede, fremstaaende Tapper, af hvilke to paa Indsiden 
af den inderste fornemlig udmærke sig ved Størrelse; de paa 
den mellemste Green ere mindst. Den anden Papilstamme 
(Fig. 6) ligner den første, men sammes indre Green er 
betydeligt større end de to andre, der ligesom udspringe fra 
den og stige skraat udad, næsten parallele med hinanden; 
Tapperne paa Grenene ere mindre og naae kun paa Hoved- 
grenen en saadan Størrelse som paa den første Papilstamme. 
Den tredie Papilstamme er tvekløvet næsten heelt ned til 
Grunden (Fig. 1, 2); Grenene, af hvilke den inderste er den 
stærkeste, gabe kun lidt fra hinanden; Tapperne paa dem 
ere smaa, som sædvanligt stærkest paa den indre Green. 
Den fjerde og bageste Papilstamme ligger nær ved Bag- 
enden af Legemet (Fig. 1, 2); den er udeelt og viser kun ved 
Roden en Antydning til en Tapdannelse. Bagest, næsten 
ved Enden af Legemet saaes (idetmindste paa den ene 
Side) endnu en enkelt, meget lille (femte) Papil. Skjøndt 
Forholdet af Papilstammerne i alt Væsenligt er det 
samme paa begge Sider af Legemet, finder der dog nogen 
Forskjel Sted med Hensyn til Længden af Grenene, til Stor- 
reisen af Aabningsvinklen mellem disse saavelsom og med 
Hensyn til Antal og Størrelse af Tapperne paa samme. Den 
i Papilstammerne indesluttede Leverlap skinnede 
igjennem Bedækningerne og stak ved sin guulagtige Farve af mod 
Papillernes egen hvide Farve; denne Leverlap saaes (idet- 
mindste paa enkelte Stammer) udeelt i Rodpartiet, men strax 
ovenfor deelt og fortsat i Grenene, uden dog at kunne 
forfølges ud i Tapperne paa disse (Fig. 6). — Siderne vare 
temmelig lave, aftoge i Høide bagad og skraanede nedad og 
indad mod Foden. Paa den høire Side sees fortil lige under 
Rhinophorskeden maaskee en Antydning til K j o n s a a b n i n g e n , 
og lige i Rygranden mellem første og anden Papilstamme en 
fiin Pore, sandsynligviis Anus. — Foden var i det Hele 
