474 
temmelig svag, kun lidt fremspringende fra Siderne; Fod- 
saalen temmelig smal, jævnt tilspidset mod Bagenden. 
De med det udtagne Svælghoved fulgte Gangiiabucco- 
pharyngea stemmede i Formforhold med dem hos den grøn- 
landske Dendronotus arborescens eller vare kun lidt større. 
Huden saaes under Loupen overalt (kun paa Siderne 
mindre tydeligt) flint chagrineret eller yderst flint puncteret. 
Dette Udseende hidrørte fra en Mængde i den inde- 
sluttede, svagt guulladne, stærkt lysbrydende, fidtlignende, meest 
ovale, sjeldnere uregelmæssigt formede Legemer (Fig. 7) af 
meest 0,013-0,02 mm. største Diain. Ved betydeligere For- 
størrelse (700 X) viste disse Legemer endnu ikke noget 
Spor til Structur, forandredes ikke ved Indvirkning af Aether 
og bleve ved Tilsætning af Syrer kun blegere; de forekom i 
størst Mængde i Spidsen af Pandepapillerne og af Papil- 
stammerne. 
Ydermund, Mundrør og Læbeskive (Fig. 8, 9, 10) 
vare af den hos Dendronotider og Aeolidier almindelige 
Beskaffenhed. 
Svælghovedet (Fig. 8, 9, 10) var stort, af c. f mm. 
Længde eller udgjorde ! af Totallængden. Det var paa 
Grund af den betydelige Udvikling af ovre Kjæbefortsættelser 
af større Høide fortil. Dets ovre Flade bestaaer af en mindre 
forreste Deel, som falder meget skraat af forefter og bagtil 
næsten sænker sig brat mod den bageste Deel, som er større 
og mere flad; i Midten nedenfor Sammenstødet mellem den 
forreste og bageste Deel indmunder Spiserøret. Den nedre 
Flade af Svælghovedet er flad, Sidefladerne skraane nedad 
og indad. 
Kjæberne (Fig. 11) vare af lys Ravfarve , lidt mørkere 
fortil, næsten kastaniebrune i Navlepartiet og Forranden. De 
vare forholdsviis stærke og lignede i Form en Deel dem hos 
Dendronotiderne og Glaukerne, og saaes som hos disse fortil 
og oventil forsynede ligesom med en Udbygning; dog vare de 
