492 
luto), posterius sensim angustatum, lingulatim terminatum ; 
supra fere planulatum vel parum convexum. 
COLOR fuscescente -cinereus, ferruginoso - fusco variegatus, 
maculis brunneo-piceis sparsis. 
Long. 31, lat. 17, alt. 12 mm. 
Af Arten forefandtes som anført kun et eneste Individ, 
der af afdøde Etatsraad Eschricht skal være erhvervet i 
Cette 1827. Det var særdeles vel bevaret, og maalte i 
Længde 31, i Brede 17 og i Høide 12 mm. 
Farven var næsten eensformigt bruunligt-graa med svag 
Indblanding af Grongraaligt, kun Midten og Siderandene af 
Ryggen saavelsom Tentakelskjoldet og tildeels Fodrandene 
vare oliven- og leverbrnne. Paa Underfladen og Randene af 
Foden ligesom et enkelt Sted bagtil paa Ryggen og paa den 
ene Side fandtes enkelte temmelig store , usymmetriske 
Pletter af mørk Sepiafarve (og som i Dyrets levende Tilstand 
sandsynligviis havde været aldeles begsorte). 
Mund røret var paa det undersøgte Individ krænget 
halvt tilbage; indenfor den af samme dannede Ring (Yder- 
mund) saaes den blottede Læbeskive med de mørkebrune, 
smalle Kjæberande og den mellemliggende langstrakt - ovale, 
nedefter tilspidsede Mundaabning (Tavle XIII. fig. 5.) 
Tentakelskjoldet (Tavle XIII. fig. 3, 5) var meget 
mindre udviklet end hos nogen hidtil bekjendt Form af 
denne Familie ; dets bageste Rand var løsnet, temmelig bred, 
omslaaet og i Hjørnerne fingerformet udtrukket i en kort, 
tilspidset Føler, som paa den ene Side var kortere og tykkere 
end paa den anden. Der saaes en svag Antydning til en 
ophøiet Linie strække sig fra det forreste Fodhjørne op 
til Tentakelskjoldet. Der fandtes (som hos PI. marginata, 
Ørst. n. sp.) ikke nogensomhelst Antydning til den hos de 
andre Pleurophyllidier tilstedeværende Carunkel. De ovale 
Rhinophorgruber stode heller ikke tæt sammen som hos de 
andre Former (Fig. 5), men vare rykkede fra hinanden, idet 
der fandtes en jævn Overgang mellem den midterste Deel af 
Kroppen og Halsen. Indadtil i Gruberne saaes en sortagtig 
