523 
med Randen af deres Rygning komme til at falde lidt over 
hinanden (Fig. 40); med Spidsen pege de under en spids 
Vinkel indad mod Midtlinien (Fig. 33). De to inderste 
Sidetænder afvige, som anført, i Form betydeligt fra de 
øvrige; de ere meget mere plumpe, faste og kraftige, frem- 
byde en kun meget ringe Udvikling af Hagepartiet, samt 
mangle Indtrykket paa den ene Sideflade af Legemet. Den 
forste (Fig. 35) bar sædvanligviis 6 Dentikler paa Udsiden 
og 2 — 3 meget finere paa Indsiden; dens Basaldeel maalte 
0,08 mm. i Længde; Længden fra Tandspidsen til Bagranden 
udgjorde 0,10 mm. Den anden (Fig. 36) havde sædvanligviis 
8 Dentikler, Længden af dens Rygning var 0, 1 2 mm . Den t r e d i e 
(Fig. 33) havde allerede mere af den sædvanlige Form, viste 
8 — 9 Dentikler paa Udsiden; Rygningen maalte 0,14 mm. 
Den fjerde (Fig. 33, 37) Sidetand havde 10—13 Dentikler, 
dens Rygning maalte 0,1G mm. Den femte (Fig. 33, 38) havde 
sædvanligen 14 Dentikler og lignede ganske de følgende 
Sidetænder, kun var den kortere, dens Længde udgjorde 
0,177 mm. Paa de følgende Tænder udviklede Hagepartiet 
sig nu efterhaanden stærkere, men med svagere Dentikler 
saaledes, at Sidetænderne ved Overgangen mellem omtrent den 
anden og tredie Fjerdedeel af Rækken efterhaanden vare 
naaede op til en Længde af 0,3—0,37 mm.; i den yderste 
Fjerdedeel aftoge Tænderne, skjondt de bevarede den samme 
Form, i det Hele betydeligt i Størrelse og Udvikling, saaledes 
at de yderste kun maalte 0,15-0,25 mm. — Sidetænderne 
ere krogdannede Legemer, som bestaae af et Legeme og en 
Hage , der under en ringe Vinkel gaae over i hinanden. 
Legemet har en indre convex Sideflade og en ydre noget 
concav, hvis Fordybning indfattes af fremstaaende Rande 
især ovenfra og nedenfra. Legemets bageste Rand er svagt 
Sformet bøiet, bredere oven- (fortil) end nedentil (bagtil), og 
skraaner fra Midtlinien ud til begge Sider; nederst (bagtil) 
gaaer den over i en stærkt udviklet Knop; som paa sin 
Under- (Bag-) flade har en Kjøl, som fortsætter sig op i 
Kjolen paa Bagranden af Legemet. Midten af Tandlegemets 
Rygning er bagtil svagt udhulet paalangs og skraaner i begge 
35 
