24 
af deres Bryst- og Halefinner; de ligne i Udseende noget de paa 
Drivtømmeret siddende Langhalse, paa Farven nær, idet disse 
Cirripedier ere brune. Engang har jeg fundet et hvidt Exemplar 
af en i det ydre lignende Cirriped paa Tandkjødet af en Grinde¬ 
hval 1 ). — Svabo melder i sine „Indberetninger 14 , at ved en 
Grindefangst i Trangisvaag i 1731 „vare Hvalernes Kjæver be¬ 
hængte med Dyr, der lignede Træorme. Disse Hvaler vare magre. 44 
(Efter mine Optegnelser skulde det enten have været 12. August 
1730 eller 8. Juni ell. 7. Juli 1732). Det har uden Tvivl været 
Cirripedier af sidstnævnte Art. 
Grindehvalen har vistnok en graadig Fjende i „Spekhuggeren 44 
(Delpkinus orca) („Havets Tiger 44 ), thi jeg har oftere observeret 
meget tydelige Spor efter en Kovhvals Tænder paa Grindehvalens 
Krop, og man seer ikke sjelden Individer; hvis Brystfinne, Ryg- 
finne eller Halefinne er afbidt. 
At Kvæssingen (Lcigenorhynchus Eschrichtii ) eller Delpkinus 
tur sio (Springeren) skulde bide Grinden, troe Færingerne, men dette 
kan ikke være saa, thi dens Gab er for lille og dens Tænder for 
smaa, til at den kan gjøre Grindehvalen nogen Skade, ligesom 
dens Føde er den samme som Grindens, nemlig Blæksprutter. — 
Imidlertid er det en Kjendsgjerning, at, naar Kvæssinger findes i 
en Grindeflok, er denne altid urolig og vild. 
Delpkinus tursio , som jeg kun veed at have fulgt med Grinde- 
fiokkene 3 Gange, første Gang i 1871, antages ikke at have 
denne Indflydelse paa Grinden, uagtet denne Kvæssing er meget 
raskere end Grinden i sine Bevægelser, og ofte springer flere Alen 
op over Vandspeilet. — Den første Gang jeg saae denne Kvæssing 
var ved Grindefangsten i Midvaag d. 16. Juli 1871, hvor der 
fandtes 2 Stkr. i Grinden. Denne blev funden Kl. 9 Formiddag 
og „gjemtes 44 i omtrent een Time ved Kirkebø. Strax efter at 
Dii\ningen var begyndt, tog denne Grind en usædvanlig Fart, i 
den Grad at kun de bedst bemandede Baade kunde øine den i 
l ) Uden Tvivl en Otion (Conchoderma) auritum (Lin.) (C. L.) 
