14 
tilstede, medens samme paa den anden Fod var reduceret til et 
lille øverste og et rudimentært nederste Parti*). 
I Mærkelig nok er Blainville, som dog har undersøgt et Tilfælde, i 
hvilket Tommelen og dens Mellemfodsben var fuldstændig udviklet, 
ikke kommet til en rigtig Opfattelse af den overtallige Taa. Han ud¬ 
trykker sig (Ostéographie, Carnassiers, Canis p. 183) paa følgende 
Maade; »Quant aux doigts surnuméraires qui se remarquent dans 
certains Chiens, presque toujours de grande taille, aux pieds de der- 
riére, c’est une veritable monstruosité, analogue å celle qui produit 
les sexdigitaires dans l’Homme, et nullement un produit de la dome- 
stication; elle se trouve dans une race aussi bien que dans une autre, 
comme M. F. Cuvier l a reconnu, et comme j’ai pu aisément le con- 
firmer. Mais je dis que cette particularité n’est pas une indication 
que le Ghien devrait étre quinquedigité en arriére comme en avant, 
et que cest une monstruosité et non pas le développement 
d une partie normale [udhævet jif mig]. En effet, méme dans le 
pied du Chien måtin, signalé et figuré par Daubenton, et qui existe 
encore dans les collections du Muséum, exemple ou le doigt surnuméraire 
est yéritablement complet comme pouce, c’est å dire forme de son mefca- 
tarsien et de ses deux phalanges parfaitement conformées, le pouce ru- 
dimentaire des Canis n’en existe pas moins, compose do son 
premier cunéiforme et du rudiment du premier metatarsien, collé d une 
manitre fort serrée contre le second. Seulement lo doigt supplémen- 
taiie a repoussé en dedans, a déplacé le metatarsien du rudiment du 
pouce, et sest appuyé partiellement sur son cunéiforme« Blainville 
mener altsaa i et Tilfælde, i hvilket der forelaa en fuldstændig Udvik- 
mg at den overtallige Taa med tilhørende Mellemfodsben, endnu at 
au »et en Knogle, der efter hans Opfattelse var det veritable 1. 
e un ocsben Saa vidt jeg kan skjønne, er det følgende Omstændig- 
et, < er ar edet ham paa Vildspor. Der findes hos Hunden bagved 
i aviculare og Entocuneiforme, paa det Sted hvor de to Knogler 
ø tr sammen, normalt et lille Sesamben. Det er snart særskilt, 
nart sammenvoxet med Entocuneiforme, snart med Naviculare; det er 
hv!l r re ’ s r.r dre - 1 n0gle af de foreliggende Tilfælde, i 
stede ir \ T et rH St t ndigt Metatarsale 1 med tilhørende Taa til- 
kan strækl tn '° lll i'i! 6 Kn0gle særli & kraftig, saaledes at den endog 
men ! , "? h !l° P * ^ ned til Metatarsale I; 
etc var der mm6 ^ ^ faldstændi g Udvikling af Metatars.I 
udimlt de ga “ ° Ue '- J6g at Knogle er B.’s 
om Tt dl er 22'* mCtatarsieQ - »vad angaaer Bemærkningen 
er det mi- ikke ma “ lere fort 80rrée contre le second*, da 
tarsien« (hvilket eft n ai ’ med ‘^o 1 ^ mener »second meta- 
“ " ot “ 
o premiei cunéiforme«, som menes; i 
i 
