8 
omhyggelig beskrevne og afbildede Tilfælde 1 ) stryges af Listen. 
Der kan nemlig næppe være nogen Tvivl om, at det nævnte Tilfælde 
paa det allernærmeste er et Sidestykke til mit i Fig. 4 —6 afbil¬ 
dede Præparat. Den overtallige Taa er ogsaa paa Arloings Stykke 
Midttaaen (Dig. III) af en overtallig Fod, som har udviklet sig 
paa Indsiden af den normerede Fod. Den lille Knogle, som han 
tyder som Metacarp. I, er den overtallige Fods Metacarp. IY (den 
er mindre end den tilsvarende i mit Præparat); hans „trapézoide“ 
(Multang. minus) er sammes Capitatum, det formentlige „trapéze“ 
(Multang. majus) den overtallige Fods Hamatum. (Det normerede 
Metacarp. II ser man intet til i A. s Figurer, hvoraf dog ikke tør 
sluttes, at det ganske skulde mangle). 
Hvad der, foruden den almindelige Lighed med mit Tilfælde, 
gjør denne Tydning særdeles sandsynlig, er følgende. For det første 
den Omstændighed, at ingen Ungulat besidder et Metacarpale I. 
Men dernæst er det ogsaa højst paafaldende, at det formentlige 
Multangulum majus er større end det formentlige Multangulum 
minus; hos alle Ungulater er ellers det omvendte Tilfældet 2 ), 
naar M. majus da ikke helt mangler. Endvidere har den øverste 
Ende af det formentlige Metacarp. II efter Arloings Fig. 2 en 
ganske anden Form end et normalt Metacarpale II, medens det der¬ 
imod i formen slutter sig nøje til det overtallige Metacarp. III i 
vort Tilfælde (Fig. 4 ). 
Ganske af samme Art som Arloings og mit Tilfælde er frem¬ 
deles det af Wehenkel i hans Afhandling om „La polydactylie 
cke* le Solipédes 11 *) som „deuxieme cas“ beskrevne, Fig. II a-c 
afbildede Stykke. Den overtallige Fods Metacarp. IV er i dette 
Tilfælde omtrent ligesaa stort som i mit. 
') Contrib. a letude de 1,organis. du pied ch le cheval i- j i 
nat. Zool. 5. Ser., Tom. VHI, p 61 ff pi i ' ' An “' d ' 
») Man erindre, at Navnene Multangulum’ m ai u s oir m i n, r 
„ fa Knogler lr„, L,«A" t 
S p. S 1 "' P " M ' "■ - -»• * d, 1 
