85 
en nærmere Begrundelse af denne Utrolighed 1 ). Den Hjælpefor¬ 
klaring , som i det Følgende opstilles, at Tungen skulde være 
kuul og faste Fødemidler gjennem den føres ind i 
Spise rør et, gjør kun Ondt meget værre. Den forudsætter nemlig 
en Bygning af Munddelene, som ikke findes lios nogen anden 
Billelarve, ja ikke hos nogetsomhelst Insekt — i den Grad strider 
den mod hele Insektplanen; men Forklaringen hører da ogsaa til 
den Slags Ungdommeligheder, som Ingen skal dømmes efter, og som 
det vilde være for ondskabsfuldt at dvæle for længe ved 2 ). 
I Prof. Schiødtes store Larvearbeide hedder det blot i Almin- 
I delighed om Dytisc-Familiens Larvers Mund: „os clausum “ (Naturh. 
Tidsskr. 3. R. 3 B. p. 155), uden at der tilføies Noget til Op- 
1 lysning om de nærmere Forhold ved denne Lukning af Munden. 
Af det her Fremførte er det vel tydeligt, at Prof. Schiødtes 
I Elever ikke skulde have faaet deres urigtige Opfattelse af Dytisc- 
| Larvernes Mund som sammensveifet eller lukket med en Hinde 
tø corrigeret i nogen Maade ved Prof. Schiødtes trykte Arbeider. 
Om Kindbakkerne hedder det, Danm. Eleuth. p. 397: „Kind- 
^ bakkerne have paa deres indvendige Side en Rende, hvorved to 
i mere eller mindre skarpe Rande fremkomme, af hvilke undertiden 
, den ene er flint krenuleret; i Renden, henimod Spidsen, findes en 
aflang og paa Randene undertiden cilieret Aabning, som fører 
j ind i den indre rørformige Huulhed“. 
Det første Spørgsmaal er da: hvad er Renden, eller hvorledes 
, er den bygget?, det andet: i hvilket Forhold staaer den til den 
. indre rørformige Huulhed? Efter Beskrivelsen maa Renden være 
£ _ 
] ) Det er vel muligt, at Prof. Schiødte ved den i lians Kritik, p. 469, 
givne chargerede Fremstilling af Følgerne af, at Munden vristedes op, 
ikke blot har villet hævde det af ham brugte Udtryk • Os clausum • 
ligeoverfor mine Indvendinger, men ogsaa har tænkt paa den her ci¬ 
terede Passage; men rart havde det været, om han allerede den Gang 
havde efterviist Umuligheden af at vriste Munden op. 
* 2 ) Ordene lyde saaledes: >• Tungen er af en meget besønderlig Form og 
desuden huul. Der vækkes saaledes Formodning om, at Dyret kan 
indbringe fastere Næring gjennem Tungen. For at dette kunde skee, 
maa tte Tungen naturligviis munde ind i Spiserøret« c. p. 411. 
