235 
Udførselsgang omtrent af Længde med Post- 
septale, viid; Tarmceller gulgraa; Spytkjertler 
mindre stærkt bugtede, temmelig vide; L. 10— 
20 mm (, Hjerneganglie paa Rygsiden med 4, sjeld- 
nere 2 — 3, i Fiirkant stillede, hvide Pletter; 
meget faa Hudlegemer): 
8) Perivisceralceller med indtil 4 tydelige Kjerner; 
ved Strandbredder i Tangdynger 1 ) 
E. fucorum n. sp. 
P. ladens Tauber (Clap.?) 
Ann. Dan. p. 71. 
8) Perivisceralceller med en meget lille Kjerne; 
i Rendestene og Gjødningedynger. (Perivisce¬ 
ralceller bredere og Hudlegemer svagere ud¬ 
viklede end hos foregaaende Art) 
E. sordidus n. sp. 
E. vermicularis Tauber. 
pp. Ann. Dan. p. 72. 
5) Børster i Grupper paa 4—9, de midterste mindst; 
Perivisceralceller 2 Slags: større ovale og meget 
smaa, kort stavformige; Spytkjertler tynde, næsten 
traadformige, bagtil dendritisk grenede; Hjerneganglie 
bagtil uden Indbugtning (; Recept, seminis med en 
lang, smal, ikke med Kjertier besat Gang): 
J ) Langelinie, Gilleleie, Helsingør. (Forf.) 
Da Tauber (Undersøgelser over Naidernes kjønsløse Formering. 
Naturh. Tidsskr. 3 R. 9 B. p. 16, p. 70) i det Mindste for Naidernes 
Vedkommende bestrider Leydigs Opfattelse, at Perivisceralcelleme 
danne sig paa Krophulens Væg, og mener, at disse afsnøres af Tar¬ 
mens Tunica, skal jeg lier fremhæve, at Leydigs Oppfattelse har fuld 
Gyldighed for Enchytræus- Arternes Vedkommende. Hos E. fucorum, 
E. affinis og flere andre, mere gjennemsigtige Arter er det meget let 
at se, at talrige Perivisceralceller ero fæstede til Kropvæggen ved en 
tynd Traad og svinge frem og tilbage ved de øvrige Cellers Bevægelse. 
Den samme tynde Traad iagttages let paa talrige Celler efter en Ud¬ 
presning af Dyrets Indhold. Hos Monopylephorus rubro-niveus n. sp. 
danner det, Perivisceralcelleme frembringende, Væv on meget tæt Be¬ 
lægning af Kropvæggen. 
