249 
forreste og bageste Par paa forskjellig Maade sammenlagt, Rør, 
som er forsynet med en mindre ydre og en større indre, i Krop¬ 
bulen liggende, tragtformig, med Eimrekaar omgivet, Aabning. I 
Nærheden af Tragten er en Deel af Rørets Vindinger indleirede i 
og forbundne ved en kornet Masse. Det forreste Par findes lidt 
foran Legemets Midte, det bageste lidt foran Legemets Ende. Der 
findes ingen sondrede Sædstokke; men hele sjette Segment er 
fyldt med de, Sæden dannende, Celler, som kun begrændses af de to 
Dissepimenter. Sædlederne have en lignende Bygning som hos 
de fleste Oligochæter og begynde med en indre, med Fimrehaar for¬ 
synet, Tragt. Fra hver af de to Fimretragte gaar en smal Kanal, 
som støder sammen med den tilsvarende ved Indmundingen paa 
Midten af en lang, smal, en kornet Masse indeholdende Sæk, som 
i den ene Ende fortsættes i det lange, tynde Parringsorgan, der 
ligger indesluttet i en Skede, af hvilken den yderste Deel, som 
oftest er besat med Papiller, kan krænges frem. De to store 
Æggestokke opfylde næsten hele ottende Segment, og Æggene 
føres ud gjennem to smaa Spalter. I sjette Segment findes et 
enkelt, rundt eller langstrakt Receptaculum seminis. Æggene 
omgives med en fast Skal og fæstes med en Stilk til Overfladen af 
Flodkredsen. Materialet til denne Skal leveres rimeligviis af et 
Lag encellede Kjertier, som ligge i Kropvæggen mellem Ring¬ 
musklerne. 
Eneste Slægt: Branchiobdella Odier. 
Art: B. Astaci Odier. 
Dorner: Zeitsch. wiss. Zool. Bd. XV, p. 464. 
Whitman: Zool. Anzeiger, 5. Jahrg., Nr. 126, p. 636. 
Gruber: Zool. Anzeiger, 6. Jahrg., Nr. 138, p. 243. 
Voigt: Zool. Anzeiger, 6. Jahrg., Nr. 133, p. 121 og Nr. 134, p. 139. 
Medens man tidligere har sondret mellem 3 — 4 Arter, synes 
efter de nyeste Undersøgelser disse Former kim at være Varieteter 
af en enkelt, meget variabel Art. 
