ingick, att havren börjat gå i vippa 
nämligen den 18 juli 1917. 
Då underrättelse sedermera 
företog jag en resa till platsen, 
Det havrefält, på vilket sjuk¬ 
domen å större eller mindre fläckar 
uppträdde, var beläget vid utgår- 
den Järnäs, ungefär 5 km söder 
om Sickelsjö. Jordmånen var gam¬ 
mal sjöbotten, som bragts i kultur 
efter Hjälmaresänkningen. För om¬ 
kring 30 år sedan användes jorden 
till s. k. sjöslåtter, enär man vid 
den tiden fick den uppfattningen, 
att egentliga kulturväxter här ej 
kunde trivas; detta möjligen be¬ 
roen dé på förekomsten av järn- 
oxidulsalter i jorden. 
Sjukdomen å bavre uppträdde 
endast på större eller mindre fläc¬ 
kar å det vidsträckta fältet. De 
sjuka fläckarna igenkändes på av¬ 
stånd därigenom, att ogräsen å dem 
tagit överhand, och att havreplan¬ 
torna voro mer eller mindre för¬ 
krympta. De mest framträdande 
ogräsen vorovitmäll (Chenopodium 
album), åkerbinda (Polygonum Con- 
volvulvus), åkerförgätmigej (Myo- 
sitis arvensis), rödknäa (Polygonum 
persicaria) samt knölsyska (Stachys 
palustris). 
Havreplantorna hade vanligen 
förkrympta vippor, ofta voro vip- 
porna ej alls utvecklade, och syn¬ 
nerligen vanligt var, att, då vippor 
verkligen funnos, de hade en mängd 
vita, smala, sterila småax. Sär¬ 
skilt där sådden av någon anled¬ 
ning blivit alltför tät, förekom idel 
sjuka havreplantor med outveck¬ 
lade vippor. På en närbelägen 
kornåker visade kornplantorna 
samma symptom, d. v. s. blek¬ 
gula bladspetsar och mer eller 
Sickelsjö 1917. Henning foto. 
Bild 3. Gulspetssjuka havreplantor, om¬ 
slingrade av åkerbinda. Vippor med 
många sterila småax. 
mindre outvecklade ax. Kornåkern utgjorde ungefär 5 hektar och nära 
60% av kornskörden var förstörd. Havre, som föregående år odlats på 
denna åker, hade lidit så svårt av sjukdomen, att knappt några 
