16 
Såsom synes, var reaktionen neutral eller svagt sur och halten av 
kali och fosforsyra påfallande låg på de fläckar, där havren var svårt 
angripen. Vid Centralanstaltens kemiska laboratorium undersöktes på 
min begäran även halten av järnoxid, aluminiumoxid och svavelsyra. 
Det visade sig, såsom synes, att järnoxid- och aluminiumoxidhalten 
var betydligt lägre på den »sjuka» jorden, och att ytlagret hos den 
»sjuka» jorden innehöll något mera svavelsyra än hos den »friska» 
jorden. 
Min första tanke var nu den, att sjukdomen väsentligen berodde 
på kali- och fosforsyrebrist. Då emellertid kvävehalten som nämnt 
var högre på den jord, där havren var sjuk, kunde man möjligen 
antaga, att de organiska ämnena i jorden voro till större eller mindre 
del oförmultnade, varför måhända en jordbearbetning kunde utöva 
något inflytande på salpeterbildningen. Halten av svavelsyra kunde 
natnrligen genom kalkning neutraliseras. 
Efter samråd med professor S. Rhodin uppgjordes därför plan för 
ett omfattande försök att genom olika gödsling jämte jordbearbetning 
bekämpa sjukdomen. Anordningen av försöket samt resultaten av 
desamma framgår av vidstående plankarta. Parcellerna 5X4 m^. 
Granskningen ägde rum den 1 augusti 1918. 
Mängderna av de olika gödselmedlen voro följande: stallgödsel 
200 kg, svavelsyrad ammoniak 1,5 kg, kali 3 kg, superfosfat 2,5 kg, 
kalk 30 kg. Det påförda lerlagret var ungefär 7 cm tjockt. Göds¬ 
lingen ägde rum de första dagarna av maj, lerkörningen i slutet av 
april. Ä rutor 12, 19 och 36 grävdes och krattades jorden. Såd¬ 
den företogs den 28 maj. Havren var uppkommen den 7 juni. Den 
2 juli är antecknat, att havren var »jämn, grön och vacker». Den 
8 juli iakttogos gula bladspetsar på många rutor, dock icke på 
de lerkörda. 
Kan brist på näring hava framkallat sjukdomen? 
Om man granskar de olika rutorna med hänsyn till sjukdo¬ 
mens uppträdande, framgår till en början, att sjukdomen ofta nog 
uppträdde i mycket olika intensitet på olika delar av samma parcell. 
c 
A parcellerna 2, 14 och 26 t. ex. uppträdde den i midten på par¬ 
cellerna, å parcellerna 10, 22 och 34 däremot saknades den i midten, 
men förekom invid kanterna o. s. v. Bland de ogödslade förekom 
minsta skadan på n:r 1, 7, 25 och 31, där endast enstaka plantor voro 
angripna; även på n:r 4, 20 och 28 var skadan obetydlig; på alla 
övriga ogödslade rutor var skadan, åtminstone på vissa delar av 
parcellerna, ganska svår. Å alla rutor, som fått stallgödsel (n:r 2, 
21, 26), uppträdde sjukdomen mer eller mindre svårt. Svavelsyrad 
ammoniak synes å n:r 3 och 27 hava lämnat ganska godt resultat, 
men å vissa delar av parcell 22 var skadan ganska betydlig. Kalk 
