i20 
Kan sjukdomen vara framkallad av senfrost? 
I det föregående nämndes, att dansken J. Lind uttalat som sin 
mening, att sädesplantor, som lida av näringsbrist, äro mycket käns¬ 
liga för senfrosten. Man måste också med¬ 
giva, att sjukdomstecknen mycket påminna 
om verkningarna av senfrost. Bifogade bil¬ 
der över verkligen frostskadade skott av 
timotej, rörflen och ängsvingel, insamlade 
från Lxperimentalfällets mosse 1916, 
visa detta. Maj månad nämnda år utmärkte 
sig genom många frostnätter; så t. ex. 5 
nätter i sträck under tiden 10 — 14, då 
minimitemperaturen vid Experimentalfältet 
förstnämnda dag gick ned t. o. m. till —8°. 
Hela månaden ut var för övrigt temperatu¬ 
ren ganska låg. Minimitemperaturen höll 
sig vid själva Experimentalfältet vid — 2— 
+ 3 ° och var där den 20 + 0 ° och den 23 
— 1varför den på mossen antagligen gick 
ännu lägre, och att det där under större 
delen av maj rådde frost om nätterna. 
o 
A den avbildade timotejplantan, bild 8, var 
toppbladet helt förstört, det näst översta bladet 
hade endast själva spetsen trådlikt hopsnörd, 
men var vid basen av grågrön färg, vilket 
visar att detta blad varit utsatt for tvänne 
senfroster, dels en tidigare, då spetsen var 
ung, dels en senare, då dess nedre del var 
ung. Anmärkningsvärdt är, att tredje bla¬ 
det uppifrån ej lidit någon skada, men att 
åter tjärde bladets övre hälft företedde de 
vanliga frostsymptomen. Å det avbildade 
skottet av rörflen hava alla 4 bladen tagit 
skada, det nedersta dock minst. Hos det 
översta bladet har spetsen icke ens kunnat 
Exp.-fäitet 5 Henning foto. bryta fraiD, den är innesluten i det näst 
Bild 10. Frostökadad ängs- översta bladets hoprullade skiva, och ytter- 
svingel (Festuca elatior). gta spetsen av näst översta bladet har åter 
blivit kvarhållen innanför det närmast under 
belägna bladets hoprullade skiva. Hos det avbildade skottet av ängs- 
svingehi är det däremot endast topparna av de bägge övre bladen, 
som förete skador genom senfrost, det näst översta bladet har dock 
även tagit skada nedom midten, där toppbladets spets fastnat i dess 
hoprullade kanter. Detta blad har därför tydligen tvänne gånger varit 
