11 
med Bordeaux-vätska, i hopp att därmed fördrifva svampen, men 
besprutningen har varit utan verkan. Jag har erfarit, att äfven me¬ 
loner kunna angripas af sjukdomen. I Malmö-trakten finnes nog sjuk¬ 
domen i hvarje gurkdrifveri, men att något särskildt elakartadt fall 
förekommit därstädes i år, har jag mig ej bekant». 
Den svampsjukdom, hvarom här är fråga, omtalas första gång 
från England år 1896. En engelsk odlare skrifver ( 5 / 9 ) därom föl¬ 
jande: »Ända till för få veckor sedan voro mina melonplantor friska 
och lofvade godt. Började så några små fläckar blifva synliga på 
enstaka blad. Snart spred sig fläcksjukan så, att det ej fanns något 
enda friskt blad. Frukterna nådde knappast öfver half storlek. Jag 
har haft liknande sjukdom under flera år, men icke förr så tidigt». 
Bladfläckarna beskrifvas såsom 1 / 2 — 2 tum långa, på öfre sidan täckta 
af ett svart mögel. De konidiealstrande hyferna voro långa och smala, 
mörkt olivfärgade. Konidierna voro 3 gånger så tjocka som hyferna, 
80X8 /i, afsmalnande mot ena ändan och rundade mot den andra, 
slutligen mångledade. M. C. Cooke 1 , som undersökt de sjuka plan¬ 
torna, anser sannolikt, att svamparten är ny, och gifver åt densamma 
namnet Cercospora Melonis. Arten antages vara mycket närbesläktad 
med Cercospora citrullina Cke, hvilken iakttagits å blad af Citrnllus 
i Nord-Amerika. 
År 1902 utgafs af »Board of Agriculture» i London ett flygblad 2 
om denna sjukdom, hvari anföres följande. Sjukdomen hade utbredt 
sig med påfallande hastighet, och den utgjorde nu den mest förstö¬ 
rande parasit, med hvilken gurk- och melonodlarne hade att göra. 
I flera fall hade odlarna beräknat den årliga förlusten till 2,000 Pd. 
Somliga hade måst alldeles upphöra med odlingen af nämnda växter. 
Bladverket plägade först angripas. Sedermera blefvo ofta äfven fruk¬ 
terna angripna. Sjukdomen gaf sig först tillkänna såsom få, små, 
blekgröna fläckar på bladens öfversida. Fläckarne tilltogo i storlek 
och antal. Ofta flöto de tillsamman och färgen öfvergick till gulbrunt. 
Mycket ofta blef bladet hastigt torrt och smulades sönder i bitar, som 
föllo till marken. Detta uppgifves kunna ske inom 24 timmar efter 
skedd infektion. Komma dessa bladbitar på jord, som är fuktig, så 
utvecklar det i dem befintliga myceliet en rikedom af konidier, hvilka 
kunna sprida smitta. Sjukdomsfröet kan också lefva i jorden från 
år till år. Sjukdomen antager emellertid karaktären af förstörande 
epidemi endast vid odling under glas samt i händelse af hög värme 
och öfverflöd af fuktighet. 
Att sjukdomen kan spridas med tomkärl, som innehållit sjuka 
gurkor, framgår af följande observation. En gurkodlare i Hertfordshire 
(England), som brukade sända gurkor till saluplats (Covent Garden 
Market) i London, hade undgått sjukdomen ända till år 1902, då af 
1 M. C. Cooke, New Melon Disease. The Gardeners Chronicle, 1896, Sept. 5, 
p. 271. 
2 Cucmnber and Melon Leaf Blotch. Cercospora Melonis Cke. Board of Agri- 
culture and Fisheries, Leaflet No. 76. London, October, 1902. 
