12 
en händelse några tomma packkärl, som innehållit gurkor, härstam¬ 
mande från en af sjukdomen mycket svårt härjad odling, af misstag 
återsändts från saluplatsen till odlaren i Hert. Från den dagen bör¬ 
jade sjukdomen visa sig, och den var snart omöjlig att behärska. — 
En annan iakttagelse, som visar ett liknande spridningssätt, omtalas 
äfven. Ett tomkärl, som innehållit sjuka gurkblad. insända till Kew 
Botaniska Trädgård vid London för undersökning, hade ställts öfver 
en ung pumpa, odlad under glas. Inom 3 dagar var hvarje blad å 
pumpan förstördt af sjukdomen. En annan dylik planta, som växte 
å fritt land och behandlats på samma sätt, bibehöll sig däremot ren. 
Uppgifterna om denna sjukdoms ekonomiska betydelse för den 
engelska gurk- och melonodlingen under en senare tid äro växlande. 
Cooke 1 betecknar år 1906 densamma såsom en »konstant fara», medan 
Massee 1 2 år 1910 säger, att sjukdomen numera »praktiskt upphört». 
Den senare betraktar sjukdomen såsom en »artificiell skapelse», enär 
densamma når en snabb och stark utbredning allenast under onatur¬ 
liga odlingsförhållanden, om luften är mättad med fuktighet och tem¬ 
peraturen hålles mellan 24° och 32° C. De engelska författarne anse, 
att någon fara för sjukdomens spridning medelst frö ej förefinnes, då 
ej några sjukdomstecken å dem kunnat iakttagas. I hvad mån denna 
åsikt kan anses tillräckligt grundad af de iakttagelser, som blifvit 
åberopade, kommer att i det följande närmare skärskådas. 
De skyddsåtgärder mot sjukdomen, som kunna med stöd af er¬ 
farenheter, vunna dels i England, dels af herr Winström inom vårt 
• • 
land, kunna sammanfattas i följande punkter: 1) Ofverspruta växt¬ 
huset invändigt först med rent vatten, så att alla blad- och stam¬ 
rester blifva bortsköljda, samt därpå glastaket, så snart detta hunnit 
torka, med stark blåstenslösning så rikligt, att vätskan kommer 
in emellan fogarne på glaset, att där möjligen befintliga sporer af 
svampen blifva förstörda. — 2) Måla, sedan huset hunnit torka, 
allt trävirke invändigt omsorgsfullt med kokt linolja, med eller utan 
tillsats af färg. — 3) Kalka väl öfver all sten- och betongmur ett 
par gånger. — 4) Beströ jordytan i huset med kalkmjöl så tjockt, 
att jorden blir fullständigt täckt, och inblanda medelst en kratta kalken 
väl i det öfversta jordlagret. Strö därpå ytterligare ut ett lika tjockt 
lager kalkmjöl, som får ligga orördt. Vattna sedan golfvet, så att 
ej någon kalklukt kommer att åtfölja de frukter, som komma att 
skördas i huset. — 5) Måla öfver all redskap (vattenkannor, sprutor 
m. m.), innan densamma inställes i huset, och tillse noga, att ingen¬ 
ting får dit införas, som kan tänkas medföra smitta. — 6) Kasta ej ut 
blad- eller stamrester från sjuka gurkplantor till kompost, utan bränn 
upp allt dylikt i växthusfyren. — 7) Kompostera all smittad jord under 
riklig inblandning af kalk och använd sådan jord för andra växter, 
ej för gurkväxter. — 8) Vattna i växthuset helst midt på dagen, och 
1 M. C. Cooke, Fungoid Pests of Cidtivated Plants. London, 1906, s. 101. 
2 G. Massee, Diseases of Cidtivated Plants and Trees. London, 1910, s. 484. 
