14 
var ytterligt 
2— 3 centimeter långa 
å bladen (Fig. 8 a) dels en utefter kanten bleknande zon dels 
bär och hvar in på skifvan strödda fläckar af oregelbunden form. 
Ä alla de sjuka ställena dog väfnaden snart och brast. Bladet er¬ 
höll därigenom ett trasigt utseende. Fruktsättningen 
svag. De flesta fruktämnena afföllo såsom 
kart. I de fall, då karten verkligen kom till någon utveckling, fram¬ 
trädde sjukdomen gärna emot spetsen af den sällan öfver 10 centi¬ 
meter långa gurkan på ena sidan såsom en stor, blek. mjuk och 
snart ruttnande fläck (Fig. 7), som var rikt besatt, särskildt å midten. 
med tätt ställda, lax- eller tegelröda svampbäddar, hvilka afsöndrade 
talrika, aflånga, encelliga konidier. I hvarje konidie syntes 2 — 3 
oljedroppar (Fig. 9 a). Konidiernas dimensioner voro 14,4—19,2 X 
4—5,6 fi. I kanterna af de konidiealstrande svampbäddarne före- 
kommo här och hvar, dock ej särskildt ymmigt, långa, sterila, spet¬ 
siga borst (Fig. 9 b), hvilka visa, att svampen i fråga är att hän¬ 
föra till släktet Colletotrichum, och ej till släktet Gloeosporium. 
Vid ett den 18 juni å platsen aflagdt besök hade jag tillfälle 
att konstatera den förödelse sjukdomen anställt. I bänkarne fanns 
icke en utvecklad gurka, endast fläckiga och döende blad och stjäl¬ 
kar. Växthuset var nyss rökt med svafvel. De af svafvelröken 
dödade gurkrankorna skulle man just till att röja bort samt aflägsna 
jorden, hvari gurkorna vuxit. Man hade för afsikt att, så snart huset 
blifvit väl rengjordt och jorden i planteringsbäddarne utbytt mot ny 
jord, däri inplantera en ny uppsättning af gurkplantor. hvilka upp- 
dragits i en närbelägen bänk och just voro lagom stora för sådant 
ändamål. Dessa plantor voro vid besöket omkring 15 centimeter 
höga och sågo synnerligen kraftiga ut. Någon sjukdom å dem syn¬ 
tes ej till utom å en enda, hvilken visade en liten sjukdomsfläck å 
det ena hjärtbladet. Tyvärr voro emellertid dessa nya plantor upp¬ 
dragna från frö, som skördats från plantor, hvilka varit — låt vara 
lindrigt — hemsökta af sjukdomen förra året. Detta ingaf mig genast 
allvarsam farhåga, att trots alla vidtagna åtgärder äfven dessa plan¬ 
tor skulle blifva sjuka, så snart de nått vederbörlig utveckling. Den¬ 
na farhåga besannades också, såsom man finner af ett bref från herr 
P. af den 16 augusti, där det heter: »Oaktadt den grundligaste des- 
inficering, ss. svafvelrökning, tvättning med kopparvitriollösning samt 
oljemålning, har sjukdomen utbrutit på de nyplanterade gurk- och 
melonplantorna, då de skulle börja bära frukt. Sjukdomen är nu 
åter både i växthus och i bänkar. Min tro är, att sjukdomen sitter 
i fröet». Lika nedslående låter det i ett senare bref af den 14 janu¬ 
ari 1913: »Strax före det surkor och meloner voro färdiga att skör- 
das, inträffade i såväl växthus som drifbänkar den ohyggliga svamp¬ 
sjukdomen och förstörde hela skörden, hvilken måste brännas upp. 
Med stor ledsnad ser jag ej annat, än att vi måste i år upphöra 
med att odla gurkor och meloner». 
Vid bestämmandet af namnet å den här föreliggande svampar- 
