15 
ten möta vissa svårigheter, alldenstund ej mindre än 4 med olika 
namn betecknade, å gurkväxter parasiterande svamparter af samma 
natur som den föreliggande finnas i litteraturen omtalade. 
Den ena, först beskrifna, af dessa arter är den af italienaren 
G. Passerini 1 år 1867 urskilda arten Fusarium lagenarium, sedermera 
(1880) benämnd Gloeosporium lagenarium (Pass.) Sacc. & Roum. 
samt slutligen (1893) Colletotrichum lagenarium (Pass.) Eli. & Halst. 2 
Svampen hade hösten förstnämnda år iakttagits å pumpa uti Bota¬ 
niska Trädgården i Padova (Italien) och den återfanns af Passerini 
8 år senare (1875) i provinsen Parma (Italien) på vattenmelon och 
vanlig melon. En med samma namn betecknad, ytterst förstörande 
svampart iakttogs några år senare (1880) å melon (Cantaloups) i 
Chalons-sur-Marne (Frankrike). 3 Konidiernas dimensioner uppgifvas 
af P. A. Saccardo till 16—18X5 — 6 g. 
En andra art, benämnd Gloeosporium Cucurbitarum, har be- 
skrifvits af M. J. Berkeley & C. E. Broome såsom förekommande å 
frukter af Cucurbita i Brisbane (Australien). Konidiernas längd upp- 
gifves till 10—22 g. 
En tredje art omtalas af Berkeley år 1876 under namn af 
Gloeosporium orbiculare. Den uppträdde å gurkfrukter i England. 
En fjärde art, benämnd Colletotrichum oligochaetum, beskrefs af 
italienaren F. Cavara 4 år 1889. Den förekom å pumpa (blad och 
stam). Några år senare (1892) iakttogs samma svamp å flera slag 
af gurkväxter (blad, stam och frukt) uti trädgårdar i Pavia. På 
melon blefvo flertalet frukter angripna och nådde ej mognad, utan 
ruttnade och föllo af. På de sjuka fiäckarne fanns ett konidieafsnö- 
rande svamptrådsnät af laxröd färg. Svampen anses ej identisk med 
Gloeosporium lagenarium, från hvilken den vore skild dels genom 
konidiernas dimensioner, — hvilka bestämmas till 12 — 15X4 — 5 g, 
— dels genom förekomsten af borstliknande parafyser i svampbäd¬ 
dens utkant. Borsten äro tvära i spetsen samt något vidgade vid 
basen. De äro försedda med 1 — 2 skiljeväggar samt i dimensioner 
60—80X4,5—6 g. 
Huruvida dessa 4 former utgöra verkligen skilda arter eller 
blott äro lokala modifikationer af en och samma art, är vanskligt att 
afgöra. 1 alla händelser äro emellertid de morfologiska skiljaktig- 
1 G. Passerini, Erbario critt. ital. (2:éme Sér.), N:r 148. 
2 B. D. Halsted, Identity of Anthracnose of the Boan and Watermelon (B. 
Torr. B. C, 20, 1893, p. 246) vill identifiera arten med Colletotrichum Lindemuthianum 
å bönor. 
3 C. Romeguere, Nouvelle apparition en France du Gloeosporium ( Fusarium) 
reticulatum Mt, destructeur des melons. Rev. Mycol. 1880, p. 169. En här uttalad 
förmodan, att ifrågavarande svampart sannolikt vore identisk med en i Samt-Sever 
(Ländes) år 1843 af L. Dufour iakttagen oeli af C. Moutagne under namn af Fusa¬ 
rium reticulatum beskrifven svampart å vattenmelon — och då väl äfven med de ännu 
tidigare urskilda arterna F. aurantiacum Lk. och F. argillaceum Fr, — återtages 
snart därefter (Rev. Mycol, 1880, s. 201, not 5) på grund af nya studier öfver sportor¬ 
men hos den Montagne’ska arten, utförda af P. A. Saccardo. 
4 F. Cavara, Matériaux de Mycologie lombarde. Rev. Mycol., 1889, s. 
