19 
den tillgängliga litteraturen i ämnet, så finner man ej någon tillfreds¬ 
ställande upplysning. Uti den engelska fackpressen heter det, att 
dessa sjukdomar ej spridas medelst frön, utan endast med pack¬ 
lådor, packmaterial o. dyl., som användes vid försändelser af gurk¬ 
växtfrukter från smittad plats. Man har kommit till en sådan slut¬ 
sats, dels därför att man uti flera bestämda fall kunnat påvisa sprid¬ 
ning på sådant sätt, dels därför att man ingen gång kunnat upptäcka 
någon sjukdom på själfva fröna och att sjukdomen ej bryter fram 
å plantorna, förrän dessa nått jämförelsevis långt i utveckling, först 
då de begynna ansätta frukt. 
Är den sålunda gjorda slutsatsen fullt riktig? Enligt min öfver- 
tygelse ej! Det är visserligen obestridligt, att de ifrågavarande sjuk- 
domarne kunna spridas och verkligen blifvit spridda förmedelst sjuka 
växtdelar och de kärl eller det packmaterial, som användts vid trans¬ 
port från produktionsplats till saluplats, och stundom från saluplats 
med tomkärl vidare till ny odlingsplats, där man allt ditintills haft att 
glädja sig åt frisk skörd. Så långt är det förda talet riktigt, men 
ej heller längre! 
De iakttagelser, som leda misstankarne på fröet såsom bärare 
af smitta från plats till plats, blifva för hvarje år, i fråga om här 
beskrifna gurksjukdomar liksom i fråga om åtskilliga sjukdomar hos 
en mängd andra växter, såsom bönor, lök, spenat o. s. v., mer och 
mer både talrika och bindande, och detta så, att man ej längre äger 
rätt att afvisa dem såsom lösa hugskott. Huru skall man eljest — 
för att nu välja ett exempel — kunna förklara den i det föregående 
omtalade, år 1910 nyuppträdande Rötan å gurkor och meloner i 
Uppsala Hospitalsträdgård? Man har därstädes sedan långliga tider 
tillbaka bedrifvit en ganska omfattande gurkodling, under samma led¬ 
ning och efter samma metoder som nu, och man har städse erhållit 
en både i kvantitativt och kvalitativt hänseende utmärkt skörd, ända 
tills man af en tillfällighet kom att från England anskaffa frö af en 
därstädes mycket prisad gurksort, Rockford’s gurka, i afsikt att å 
platsen pröfva denna sort. Från denna tid började gurkorna blifva 
sjuka, först de plantor, som tillhörde den nyinförda, engelska stam¬ 
men, och sedan efter hand äfven de från eget, hemskördadt frö upp¬ 
dragna plantorna. Allt sedan dess har odlingen af gurkor såväl som 
af meloner hållit sig sjuk, trots alla bemödanden att bekämpa sjuk¬ 
domen, och tillståndet är nu sådant, enligt hvad ofvan anförts, att 
man anser sig nödsakad tillsvidare alldeles upphöra med odling af 
gurkväxter å platsen. 
Uti flera andra bland de ofvan beskrifna sjukdomsfallen kom¬ 
mer man till liknande resultat, om man skärskådar fallen närmare. 
Huru skola då dessa egendomliga iakttagelser kunna rätt för¬ 
klaras? Jag har, för att därutinnan söka vinna någon klarhet, vändt 
mig till odlarne af de sjuka gurkorna med begäran att erhålla möj¬ 
ligen öfverblifvet frö af det slag, som användts till utsäde för de 
