13 
ej. Det synes mig dock ej otänkbart, att förruttnelsen hos de senare 
likväl förorsakats av svampen, därigenom att ett angrepp på tidigt 
stadium dödat plantorna. Än mera troligt förefaller mig detta an¬ 
tagande vara på grund därav, att i krukorna 9 och 10, där smitt¬ 
ämne ej fanns närvarande, alla rötter voro friska, medan i krukorna 
7 och 8, där sjukdomsprocenten var hög, en mängd rötter ruttnat. 
1 nedanstående tabell II, som utgör en sammanställning av försöks¬ 
resultaten, angivas endast de rötter såsom angripna, i vilka Plasmodio- 
phora vid mikroskopisk undersökning med säkerhet kunnat påvisas. 
Tabell II. 
- 
Jord blandad 
med 
0,°. J ( 1 
/"N ___,1 _ A 
A n t a 1 r ö 11 e r 
Summa 
rötter 
/ an¬ 
gripna 
N:r 
bciCld 
den 
tri anskad 
den 
friska 
klumprot- 
sjnka 
ruttna, ej 
angripna 
1 
Gödsel I . . . 
30 /o 
0 /l2 — 10 /l2 
79 
_ 
7 
86 
0 
2 
Gödsel I . . . 
7> 
5 /i - % 
65 
9 
12 
79 
2,53 
3 
Gödsel II . . . 
» 
9 /l2- 10 /l2 
86 
2 
4 
92 
2,17 
4 
Gödsel II . . . 
» 
5 /l — 6 /l 
65 
7 
3 
75 
9,33 
5 
Gödsel I . . . 
» 
9 /l2- 10 /l2 
81 
4 
•— 
85 
4,71 
6 
Gödsel II . . . 
5 | - °/x 
56 
14 
— 
70 
20,oo 
rr 
i 
Smittämne . . 
» 
9 /l2- 10 ./l2 
6 
48 
14 
68 
70,59 
8 
Smittämne . . 
» 
5 /l — °/l 
3 
40 
20? 
63? 
63,48? 
9 
Utan tillsats . 
» 
9 /12 10 /l2 
96 
— 
— 
96 
0 
10 
Utan tillsats . 
». 
5 /l - 6 /l 
76 
— 
-— 
76 
0 
I de krukor (1—6), som erhållit gödsel efter utfodring med klump- 
rotsjuka rovor, voro således i medeltal 6,46 % av plantorna an¬ 
gripna av Plasmodiophora. Av dessa innehöll en kruka inga sjuka 
rötter, medali i en annan sjukdomsprocenten uppgick till 20. Då jor¬ 
den uppblandats med bitar av en klumprotsjuk rova (kruka 7 — 8) 
erhölls i medeltal 67,04 % sjuka rötter, varemot alla voro friska i 
de krukor (9—10), som ej erhållit någon tillsats. 
Såsom redan förut nämnts, ansåg Kölpin Ravn 1907 på grund 
av sina praktiska försök, att smittan i gödseln beror endast på in¬ 
blandning av avfall från sjuka rötter, samt att, om man förhindrar 
inblandning av avfall i gödseln, denna skulle vara smittfri. Senare 1 
har han emellertid modifierat detta påstående och säger att »Stald- 
gödningens Indhold af Affald er den vaisentligste, maaske eneste Aarsag 
til dens Smittefarlighed, og at Kaalbroksvampens Sporer efter al 
Sandsynlighed mister deres Smitteevne ved at passere Dyrenes For- 
döjelseskanal». 
1 F. Kölpin Bavn: Kaalbroksvampen, Tidskrift for Landbrugets Planteayl. Bind. XV, 
1908, sid. 549-. 
