p»” 
o 
smala, mörkare röda strimmor. Mera sällan angripas s. k. enkla 
tulpansorter t. ex. Cardinal och La Reine. 
Vad är orsaken till denna förödande tulpansjukdom? Är det 
en sjukdom, som förorsakas av parasiter, eller som framkallas av 
yttre betingelser, eller beror den på någon mindre fördelaktig egen¬ 
skap hos den ena eller andra tulpansorten? 
I litteraturen är fallsjuka omtalad på flera ställen. Så beskriver 
Sorauer 1 den på följande sätt. Om en stark hetta är rådande under 
försommaren, just som blomsterlöksfälten stå i sitt tior, vissnar blad¬ 
verket för tidigt. Härigenom bliva lökarna brådmogna, och det ma¬ 
terial, som vid drivningen skall lämna det stärkelselösande enzymet, 
hinner ej utvecklas i tillräcklig mängd. Vid drivning i stark värme 
kan därför enligt Sorauers mening ej stärkelsen lösas så hastigt, att 
den förmår fylla växtens behov av byggnadsmaterial, varför stjälkarna 
bli för veka, så att de knäckas. Denna knäckning inträder, enligt 
Sorauer, först sedan ett glasigt bälte uppstått, och detta genom 
skrumpning förlorat sin hållfasthet mot böjning. Han nämner även, 
att det glasiga bältet och knäckningen uppstå under bladen, samt att, 
om tulpanerna få utveckla sig vid lägre temperatur (utan att angiva 
denna), de skulle undgå fallsjuka. Detta skulle också vara fallet, om 
drivningen påbörjades några veckor senare, enär löken då skulle hinna 
»mogna». Någon parasit, som kan anses vara upphov till sjukdomen, 
har Sorauer ej påträffat. Ritzema Bos 2 uppgiver att en parasitsvamp, 
Botrytis parasitica Cavara framkallar »Umfallen» eller »omvallen» 
hos tulpaner. Han säger därom: »Neben der Bodeninfektion giebt es 
eine Luftinfektion. Während erstere teilweise im Herbste, teilweise 
(bei nicht zu kuhlem Wetter) im Winter, teilweise im ersten Friih- 
linge stattfmdet, zeigt sich die Luftinfektion auf dem Felde selbstver- 
ständlich erst im späteren Fruhling, in der Zeit, wo die oberirdischen 
Teile zur Entwicklung gelangt sind. Sie verursacht das sogenannte 
»Umfallen» der Tulpen. Die Knospe entwickelt sich ganz normal, es bilden 
sich die oberirdischen Teile: Blätter, Stengel und Blumenknospe. Allein 
frtlher oder später werden Teile der oberirdischen Organe angegriffen, sie 
bräunen sich und werden schlaff. Erkrankt der Bliitenstengel in dieser 
Weise, dann biegt er sich zu Boden; er fällt um». Cavara 3 , som först 
beskrivit nämnda svamp, nämner emellertid ingenting om, att tulpaner, 
som angripas av densamma, »falla». Klerahn 4 anser det ej vara 
otroligt, att det glasiga bältets uppkomst kan bero på angrepp av 
1 P. Sorauer: Das Umfallen der Tulpen, Zeitschrift fur Pflanzenkranklieiten, Bd. 
XIII 1903 sid. 265. 
P. Sorauer: Handbuch der Pflanzenkrankheiten I (1909) sid. 648. 
2 J. Ritzema Bos: Botrytis parasitica Cavara, die von ihr verursachte Tulpen- 
kr.ankheit soivie deren Bekämpfung, Centralblatt fiir Bakteriologie, Parasitenkunde und 
Infektionskrankheiten, Bd. X Abt. II, 1903. sid. 18. 
3 Fred. Cavara: Du parasitisme de quelques champignons destructeurs, Revue 
Mycologique, 1891 sid. 177. 
4 H. Klebahn: Uber die Botrytis-Krankheit der Tulpen, Zeitschrift fiir Pftan- 
zenkrankheiten, Bd. XIV, 1904 sid. 18. 
2 
