6 
denna svamp. I ett senare arbete 1 säger han emellertid, att det ej 
är Botrytis parasitica, som åstadkommer sjukdomen, utan angiver 
Sclerotium Tuliparmn som orsak. Denna svamp är troligen identisk 
med Peziza Bulborum, som av Wakker 2 angives som svår skade¬ 
görare på hyacinter, tulpaner och andra blomsterlökväxter. I hans 
beskrivning av svampen nämnes emellertid ingenting om, att den 
framkallar fallsjuka. Förövrigt finnes i litteraturen en mängd upp¬ 
gifter om skador på tulpaner, förorsakade av Botrytis parasitica, i 
allmänhet dock utan att ställa dess angrepp i samband med fallsjuka* 
2. Infektionsförsök med bakterier. 
Första gången jag lärde känna sjukdomen var i slutet av februari 
1911, då ett prov insändes från trädgårdsmästaren Bror Persson, 
Risingsbo. De insända tulpanerna voro brutna strax ovanför nedersta 
stjälkbladet. Mellan detta och andra bladet var stjälken fullkomligt 
mjuk, böjlig och skrumpen, så att långsträckta fördjupningar uppstått. 
Ä det sjuka stället var stjälken något gulaktig, som om den börjat 
vissna, medan den å^övriga delar var fullkomligt grön. Y 7 id under¬ 
sökning visade sig det sjuka partiet vara starkt bakteriehaltigt, sär¬ 
skilt voro kärlen rika på bakterier. Det låg därför nära till bands 
att antaga sjukdomsorsaken vara någon av de bakterier, som funnos 
i stjälkens inre 3 * * * . För den skull anskaffades från Haga trädgård en 
del tulpaner i kruka av sorterna Murillo, La Reine och Couleur Car¬ 
dinal, som brukade visa anlag för fallsjuka, för att å dem anställa 
infektionsförsök. 
Två serier infektionsförsök utfördes. I första serien ( 28 / 2 1911) 
sönderskuros de sjuka partierna från några »fallna» tulpaner i små 
bitar, som därpå lades i vinkeln mellan nedersta bladet och stammen å 
9 tulpaner. I bladvecket hälldes en droppe vatten, varpå en glas- 
klocka sattes över tulpanerna. Efter 48 timmar borttogs glasklockan., 
Resultatet var ännu efter 23 dagar negativt. I den andra serien var 
tillvägagångssättet följande. Tulpanstjälkar skuros sönder i bitar av 
omkring 1 cm längd. Dessa blandades med bakteriehaltiga partier i en 
liten skål, i vilken bitarna sönderkrossades, varpå litet vatten tillsattes. 
Skålen ställdes i fuktig kammare under några dagar. Tulpansaften 
visade sig då innehålla mängder av bakterier. Med denna vätska ut- 
1 H. Klebahn: ('ber die Botrytiskrankheit und Sklerotienkrankheit der Tulpen, 
die Botrytiskrcmkheit der Maiblumen und einige andere Botrytiskrankheiten, Jahrbucb 
der Hamburgischen wissenschaftlischen Anstalten, XXII, 1904. 3. Beiheft: Arbeiten 
der Botanischen Institute. 
2 J. H. Wakkeb: Uber die Infektion der Nährpflanzen durch parasitisclie Peziza- 
(Sclerotinia-) Arten, Botanisches Centralblatt, Bd XXIX 1887, sid. 309. 
3 I anteckningar över insända sjuka växter vid Centralanstaltens Botan. avd. 
finnes följande anmärkning över ett av Fr. Liljevall, Stockholm den 20 /‘> 1907 insändt 
tulpanprov: »Drivna tulpaner med ett insjunket dödt parti midt på stjälken. Kallas på 
fackspråket: att tulpanerna »falla». Ur det döda partiet framväxte i fuktigt rum bak¬ 
teriekolonier.» 
