7 
fördes injektion ( 4 / 3 1911) med tillhjälp av en med kapillärspets för 
sedd pipett å 15 plantor. Resultatet var ännu efter 32 dagar negativt. 
Emedan samtliga sjuka exemplar, som erhållits, visat sig innehålla 
bakterier i stor myckenhet, kunde jag, trots det att infektionsförsöken 
1911 givit endast negativa resultat, ej lämna tanken, att det var 
bakterier, som framkallade sjukdomen. Då i början av mars 1912 
vid Haga ånyo påträffats fallsjuka tulpaner, beslöt jag att upprepa 
infektionsförsöken. Tio tulpaner, som redan voro knäckta, utvaldes 
o 
och medtogos hem. Atta av dessa tio tulpaner innehöllo mängder 
av bakterier, en jämförelsevis obetydlig och i en kunde bakterier ej 
upptäckas. Den sistnämnda visade tydligt, att fallsjuka, åtminstone 
i vissa fall, ej orsakas av bakterier. Emellertid upprepades dock 
infektionsförsöken. För att få ett så säkert resultat, som möjligt, 
renodlades fyra olika bakterieformer, som anträffades i knäckta tul- 
• • 
panstjälkar. Detta tillgick sålunda. Over strömmande ånga uttogs 
en bit ur det inre av en bakterieförande tulpanstjälk med en steril¬ 
iserad kniv och överfördes i en ringa mängd sterilt vatten, där den 
sönderdelades. Därpå företogs en spridning å gelatinplatta. Efter 
någon tid visade sig fyra olika bakteriekolonier, 3 av kocker och 
en av en stavformig bakterie. Dessa ympades på fyra gelantinplattor, 
där de olika bakterierna fingo tillväxa under tio dagar. Därpå ut¬ 
fördes 4 serier infektioner ( 12 / 3 1912) på följande sätt. Bakterier ur 
de olika kolonierna uppslammades i sterilt vatten, varpå de med en 
steril till kapillär utdragen pipett insprutades i tillväxtzonen ovanför 
nedersta och näst nedersta stjälkbladen å försökstulpanerna (10, 11, 
9 och 11 i resp. serier). Efter infektionen sattes över tulpanerna 
en glasklocka, som efter 24 timmar åter avtogs. 
Under infektionsförsöken 1912 blevo infektionerna alltid utförda 
på ganska unga tulpaner (Murillo, La Reine och Conlenr Cardinal), som 
nått en storlek av 10—12 cm ovanför jordytan. Blott en enda (Murillo), 
som blivit injicierad med den stavformiga bakterien, knäcktes 18 dagar 
efter bakterieinsprutningen. Samtliga tulpaner voro då avblommade, 
och deras blad hade börjat gulna. Den knäckta undersöktes noggrant 
med följande resnltat. Ungefär midt emellan nedersta och näst nedersta 
stjälkbladen fanns ett gult bälte, som sträckte sig omkring 1 cm under 
nedersta bladet. Detta bälte var på två ställen försett med små »dynor» 
av konidiebärare av Botrytis parasitica, som dessutom på ett ställe 
hade utbildat en sklerotie av omkring 2 mm längd och 1 mm bredd. 
Den ena av Botfytis-dynorna satt över det lilla stickhål, som upp¬ 
kommit vid infektionen. Stjälkens inre delar undersöktes på bakterier. 
Sådana uppträdde blott i jämförelsevis ringa mängd och voro ej bundna 
till kärlen utan funnos litet varstädes i cellerna och i intercellularrum- 
men. De voro till största delen kocker, under det att stavformiga 
bakterier (som blivit insprutade) blott påträffades i ringa mängd. Det 
var emellertid tydligt, att knäckningen ej förorsakats av bakteriertia, 
enär deras antal var så ringa, att de ej gärna kunde åstadkomma 
