5 
Utrotningsarbetet utfördes på följade sätt. All potatis å de smit¬ 
tade gårdarna inköptes och oskadliggjordes genom nedgrävning. Alla 
åkerbruksredskap o. d. samt förvaringsplatserna för den sjuka pota¬ 
tisen blevo desinfekterade med formalin eller genom rökning med svavel. 
Slutligen blevo på våren 1913 de åkrar, som burit sjuk skörd, be¬ 
handlade med 1 proc. formalinlösning i en mängd av 10 1 pr kvm 
för att döda i jorden befintligt smittoämne. En utförlig redogörelse 
för dessa arbeten lämnas av professor J. Eriksson i Kungl. Landt- 
bruksakademiens Handlingar och Tidskrift, 1913 sid. 445. 
För att få utrönt, om formalinbehandlingen av de smittade åkrarna 
liaft ås}Ttad verkan, anordnade jag 1914 ett kontrollförsök med potatis 
å en av de åkrar, som år 1912 burit svårt kräftskadad potatis och 
därför våren 1913 blivit begjuten med formalin. Under 1913 hade 
å denna åker odlats havre. 
Fig. 3. Hela skörden å en svårt kräftskadad potatisplanta. 2 /3 storlek. 
(Orig. foto). 
Försöket utfördes å Brommersviks gård, där dess nuvarande ägare 
välvilligt ställde tre rutor å 100 kvm till mitt förfogande. Dessa 
parceller voro belägna en i vardera ändan och en i midten av den 
omkring 200 m långa och 50 m breda åkern. Å dessa stycken 
sattes potatis av sorten Up to date, som i litteraturen anges såsom 
en av de mest mottagliga för potatiskräfta. För att ytterligare öka 
smittomöjligheten sönderskärs vid sättningen varje potatis. Omedel¬ 
bart efter sättningen vattnades rikligt till varje satt potatisbit för att 
ge i jorden möjligen befintliga sporer av Synchytrium endobioticum 
tillfälle till utveckling och infektion. 
Under sommaren blev potatisen kupad och rensad på vanligt sätt. 
I början av oktober granskades resultatet. Potatisen upptogs, 
varvid även de allra minsta, ärtstora knölarna tillvaratogos. Blasten 
och rotsystemet granskades omsorgsfullt på fältet vid upptagningen, 
