5 
östra sidan om Fyrisån mellan Nontuna by och Pustnäs (E. Henning) vid 
Håga, väster om Uppsala är den även synnerligen allmän (K. Hed¬ 
bom), ävenså vid Örsundsbro (Lorentz Bolin). I Vattliolmatrakten var 
den mycket allmän i början på 1890-talet (E. Henning) samt vid Hall¬ 
kved, Fnndbo s:n (F. Falk) och Sätuna, Björklinge s:n. Vid Eneby, 
nordost om Sigtuna, bildar berberis ett ganska stort snår (C. Ham¬ 
marlund). Vid Beateberg nära Bö station (Roslagsbanan) förekommer 
den även rikligt (M. J. Morén). Enligt den av Botaniska Sällskapet 
i Stockholm utgivna »Stockholmstraktens växter» (1914) är berberis 
tämligen allmän i flera socknar i södra Uppland, även i Roslagsom- 
rådet. Vid Runsa i Eds s:n är den särdeles allmän (M. J. Morén.) I 
norra och nordöstra delen av landskapet s}mes den däremot vara spar¬ 
sam. I Väddö s:n synes den ej finnas vild (Fritiof Sandberg). 
Södermanland. 
I detta landskap är Strängnästrakten sedan länge känd för sin 
rikedom på berberis. Redan Tiiunberg 1 säger att den förekommer 
ymnigt vid Sundby på betesmarker. Ännu i dag uppgives, att den 
förekommer »mycket ymnigt» i orten, särskilt i betesmarkerna, där 
verkliga snår kunna finnas (Gottfr. Algotsson, Jan Söderlund, A. T. 
Hasselberg). Enligt »Getreideroste» är den vanlig vid Edeby (Höle- 
bo) Fihohn, Vingskär, Gorsingelund (Åker), Närlunda (Draga) och 
Runsö (Selebo). I synnerhet på Mälaröarne i trakten, t. ex. Toster- 
ön är den också synnerligen allmän. Att märka är också, att svart¬ 
rosten sedan lång tid tillbaka härjar svårt i trakten, * 2 och samma 
klagan gör sig gällande även i våra dagar (John Carlson). Även i 
Mariefredstrakten är busken tämligen allmän (John Carlson) samt vid 
Nyköping (G. S. Wallin), där den för övrigt på ett par ställen bildar 
smärre sammanhängande snår (Martin Nilsson). Även i trakten av 
Eskilstuna är den vanlig (K. Y. Schwartz). Rätt vanlig är den för 
övrigt i trakten av Södertälje, där den t. ex. vid Brandalslund bildar 
snår (J. Scharp). Enligt »Stockholmstraktens växter» är den tämligen 
allmän i mellersta Södermanland och i Södertörn, varom kartskissen 
lämnar upplysning. För övrigt är den rätt vanlig i södra och västra 
delen av Ö. Vingåker samt, i sydvästra delen av Ö. Vingåker samt i 
sydvästra delen av V. Vingåker (John Carlson). I Kantorpstrakten 
synes den dock vara sällsynt (Gustaf Pehrsson). Enligt Wikström 3 var 
den i midten på 1800-talet ymnig på bergshöjderna vid Danvikskrokar. 
Västmanland. 
Enligt Wall 4 är den allmän i Mälaretrakten. Berberis förekom¬ 
mer allmänt i Västeråstrakten, om den ock ej bildar egentliga snår; 
9 Car P. ThuXberg, Flora Strengnesensis 1791: »in pascuis -prsedii Episc. 
2 ) Jfr Ernst FIenning, Några ord om olika predisposition för rost å säd. K. Landt- 
bruksakad. Handlingar 1894, sid, 210. 
3 ) Joh. Em. Wikström, Stockholms Flora 1840. 
4 ) W. A. Wall, Wästmanlands Flora 1852. 
