6 
den växer där ofta tillsammans med slån, nypon, hagtorn (0. M. Flo- 
derus). Busken förekommer allmänt längs Mälarens stränder, men 
går ej mera än 0,5 mil inåt landet. Mycket allmän är den t. ex. vid 
Fiholm, Rytterne s:n. Överallt där berberisbusken förekommer, gör 
rosten även mycket kännbara angrepp, under det att exempelvis f 
Bergslagen sädesrost är mycket sällsynt (Gustaf Nordin). På många 
håll bildar den stora snår. Detta gäller i synnerhet trakterna ner 
mot Mälaren (Sten Jeansson). Enligt Wall (1. c) finnes den utmed 
Ranmäsströmmen och vid Virsbo. I Bergslagen är den sällsynt; fin¬ 
nes emellertid på Kyrkberget vid Linde 1 2 3 . I Salatrakten är den rätt 
allmän på kalkområdet mellan gruvan och staden (Axel Olsson). 
Dalarne. 
Känd som vild endast på tre ställen (G. Samuelsson). 
Nerike. 
I en av Abr. Samzelius 2 1760 anonymt utgiven broschyr är ber¬ 
beris ej upptagen. Enligt Gellerstedt 3 förekommer den på fiera 
ställen vid Mälaren, vid Oxberg, Lillkyrka, Askersund o. s. v. Enligt 
Hartman 4 * 6 7 är den tämligen allmän i norra och västra, men sällsynt i 
mellersta Nerike, där den mest finnes omkring Mälaren samt i södra Nerike. 
I »Getreideroste» uppgives berberis vara allmän vid Kägleholm, 
nära Glanshammar i norra Nerike samt vid Edsberg i sydvästra Nerike. 
Enligt Selim Birger 0 finnes den på Hvalö i Hjälmaren, men 1905 
ännu ej på de nybildade Hjälmaröarne. 
Enligt nyare meddelanden är den synnerligen allmän vid Axbergs 
kyrka (E. Broddeson) samt i skogen Kringlan norr om Örebro (J. V. 
Jonsson). I steniga ängsmarker norr om Latorps bruk och ända in 
i Hidinge socken bildar den ofta yppiga och täta snår; utmed lands¬ 
vägarna och stengärdesgårdarne i trakten bildar den ofta verkliga 
häckar (G. Bågenholm). I östra Nerike är den sällsynt (J. V. Jons¬ 
son) och likaså i södra (O. Wijkström). 
Värmland. 
I Myrins 6 arbete av 1832 är den ej upptagen. 
Enligt Larsson 7 är berberis tämligen allmän i skogarna vid Kris¬ 
tinehamn. Ring rus 8 anger, att den förekommer enstaka i blandskogs- 
1 I. E. D:son. Iverus, Beskrivning över Västmanlands Fanerogamer och Thal loga¬ 
rn er 1877. 
2 Blomsterkrantz av de allmännaste och märkvärdigaste nti Neriket befintliga väx¬ 
ter hopflätade. — — 
3 Gellerstedt, Nerikes Flora 1852. 
4 E. Hart max, Landskapet Nerikes Flora 1866. 
0 »Selim Birger, De 1882—1886 nybildade Hjälmaröarnas vegetation. 1905. 
6 Myrix, Anmärkningar om Wärmlands och Dalslands vegetation 1832. 
7 L. M. Larsson, Flora över Värmland och Dal 1868. 
,s G. E. ItiXGiTjs, Vegetationen å A'ärmlands hyperitområden. K. Vet. A. 1888. 
