9 
nas vild. I Oskarshamnstrakten förekommer den sparsamt vild, men 
är rätt allmänt odlad, särskilt den rödbladiga formen (Axel Harpen). 
Även i trakten av Nybro (S. Kalmar län) är den sällsynt, men odlas 
även här rätt ofta i trädgårdar och parker (O. Runefors). 
Öland. 
Sjöstrand 1 
varjämte den mera sparsamt förekommer i det inre av ön. 
anger berberis såsom allmän i trakten av Borgholm. 
Gottland. 
1 Wahlenbergs utkast (ill Gottlands Flora (1805) är berberis ej 
upptagen. Enligt Eisen och Stuxberg 2 är berberis sällsynt på Gott¬ 
land. Berberis förekommer ingenstädes över större arealer eller i 
sammanhängande snår; ej heller förekommer den i gottländska löv¬ 
ängar. Däremot trälfas den i likhet med krusbärsbusken på hällmark 
eller klapperstensvallar med gles vegetation, så att konkurrensen är 
upphävd. Men även på sådana ställen förekomma blott enstaka 
små buskar (K. Johansson). 
Blekinge. 
Enligt Aspegren 3 förekommer berberis på backar nära Karlskrona 
och flerstädes. Svanlund 4 uppger den förekomma mångenstädes på 
backar i södra Blekinge. 
Enligt insändt meddelande är berberis talrikast å marker tillhö¬ 
rande Karlskrona och Karlshamn (Paul Arnoldsson). Den är synner¬ 
ligen allmän i kustlandet, där den även bildar sammanhängande snår, 
mindre allmän å Listerlandet samt vid Sölvesborg (J. G. Carlsson). 
Ett ordentligt snår linnes vid Angelskog, 1 / 2 mil söder om- Ronneby 
(Adolf Bolin). Rätt ymnig i närmaste omgivningarna till Karlshamn 
(Otto Berg). 
Skåne. 
Enligt Areschoug 5 är berberis allmänt odlad i trädgårdar och stun¬ 
dom förvildad och synes vara vild i nordöstra delen t. ex. vid Bals¬ 
berg och på höjder i Ifö, Oppmanna, Vånga och Näsums s:nar. De 
erhållna meddelandena från Skåne äro följande: berberis växer ej vild i 
Malmöhus län, men rätt allmänt odlad i trädgårdarne (Hj. Paulsen); 
finnes ej i Askerödstrakten (Nils Larsson). Ej vild i sydvästra Skåne; 
redan för ett par decennier sedan ansågs den utrotad (T. Norlind). 
Ej vild i trakten av Helsingborg; närmaste fyndort är Kullen (G. S. 
1 M. G. Sjöstrand, Calmar Läns och Ölands flora 1863. 
2 Eisen och Stuxberg, Gotlands Fanerogamer och Thallogamer 1869. 
3 G. Casten Aspegren, Försök till en Blekingsk Flora 1823. 
4 F. Sa t anlund, Förteckning över Blekinges Fanerogamer och Ormbunkar 1889. 
5 F. W. C. Areschoug, Skånes Flora 1881, 
