13 
Monilia-vårtor. Före nu angifna tider hade Monilia-arterna fortplantat 
sig från år till år enbart uti den form, som uppträder å frukterna 
Man kan redan liäraf sluta, att utvecklingsformen å blommor 
och grenar ej bildar något nödvändigt led uti dessa svampars 
utvecklingskedja. 
För det andra är genom det förut beskrifna förårsstadiet af 
svampen, hvilket framträder mycket tidigt på året, innan vinterknop- 
parne öppnats, på de förra året dödade blom- och grenpartierna, 
sommar-generationen af svampen å sin sida tryggad med af- 
seende på sin fortkomst, utan h.varje beroende af höst-generatio¬ 
nen å frukterna. 
För en relativ, ömsesidig själfständighet hos de båda generatio¬ 
nerna talar för öfrigt äfven den omständigheten, att i vissa träd¬ 
gårdar, hvarest blom- och grentorka uppträder förhärjande, 
sjukdomen å frukterna regelmässigt ute bli fv er år efter år. Detta 
har inträffat med körsbären uti min förut omtalade trädgård vid Ex- 
perimentalfältet. Sedan år 1905 har, såsom redan anförts, å där 
växande körsbärsträd blom- och grentorka uppträdt årligen, åren 
1905 — 07 mycket ymnig och förstörande, men under de senare åren, 
efter sorgfälligt aflägsnande af alla döda skott från och med år 1907. 
endast obetydligt. Under samtliga åren har dock ingen gång minsta 
spår af höst-monilian å körsbärsträdens frukter stått till att upptäcka. 
Helt annorlunda har förhållandet visat sig i en trädgård nära Malmö, 
hvarest jag äfven haft tillfälle följa sjukdomen å körsbärsträden. Man 
har kunnat iakttaga å såväl sur- som å sötkörsbärsträden både 
sommar- och höststadierna af svampen. 
Man måste ställa den frågan, huru denna olikhet de båda träd- 
går dårne emellan låter förklara sig. Vore det tänkbart, att den vid 
Stockholm uppträdande svampformen skulle sakna förmåga att från 
sommar-generationen å grenar öfvergå uti höst-generationen å frukter? 
För att få svar på denna fråga, har jag denna sommar (1912) med 
spormaterial från sommar-generationen å döda körsbärsblommor utfört 
infektion sförsök å unga körsbärs kart. Försöken utfördes i ofvan- 
nämnda trädgård vid Experimentalfältet den 29 juni på det sätt, att 
mycket små, med Monilia-vårtor besatta bitar af körsbärs-blomskaft 
instuckos i små, med en pincett gjorda hål i kärsbärskarten. För¬ 
söken utfördes å 20 kart, och skaftet till hvarje infekterad! kart om¬ 
bands med en kulört tråd för att kunna säkert återfinnas. Redan 
efter 3 — 4 dagar framträdde i många fall grå ringar kring infektions- 
ställena. Efter 6 dagar var det uppenbart, att 13 infektioner 
gifvit positiva utslag. Uti 12 bland dessa voro karten helt grå 
och döda, och framträdde å deras yta ljusgrå, mycket små Monilia- 
vårtor (Fig. 9). I ett fall stannade det vid en mörk ring kring iir 
fektionsstället. Uti 5 fall såg man intet annat resultat än en svart 
fläck vid infektionsstället. Uti 2 fall hade karten torkat och fallit af. 
