6 
vilket tyder på en senare inträdande förskjutning av det ursprungliga 
läget. Sporerna äro bildade av två inbördes lika celler, långsträckt el- 
lipsoidiska med insnörning vid tvärväggen, 10—1(5 (i medeltal 12) ;i 
långa och 2,5 — 3 jll breda. — Parafyser ha ej observerats; om sådana 
över huvud taget förekomma, upplösas de på ett mycket tidigt stadium. 
/hf 
/•>Y 
% 
\Ä~" 
:/W 
- b 
V . 
■v 
/ 
Fig. ;5. Sporsäckar av Venturia cucumerina Lfs.; a med regelbundet ordnade sporer, b omogen. 
1000X1. 
Den andra ovannämnda fruktifikationsformen har huvudsakligen iakt¬ 
tagits i kulturer på steriliserade potatisstycken, i vilka perithecier däre¬ 
mot ej utvecklats. Den utgöres av fritt på mycelet bildade konidier, vilka 
till storlek och utseende på intet sätt skilja sig från ascosporerna (Fig. 
i 
Fig. 6. Konidier av Venturia cucumerina 
Lfs. 
500 X1. 
Fig. 7. Konidieavsnörande mycelgrenar av 
Venturia cucumerina Lfs. i kultur på potatis. 
200x1. 
6). Några tydligt avsatta konidiebärare förekomma ej, utan konidierna 
avsnöras av korta, oregelbundet anordnade, flasklika mycelgrenar (Fig. 7). 
De anförda karaktärerna hos perithecierna [)eka avgjort på släktet 
Venturia. Med den begränsning, som Rehm givit detta släkte, skulle det vis¬ 
serligen karaktäriseras av förekomsten av parafyser, och dylika har jag, 
som nämnts, ej funnit hos den här ifrågavarande svampen. Beträffande 
flera arter, vilka Remi fört till Venturia, finnes i beskrivningarna intet 
