7 
nämnt om förekomsten av parafyser, och den av v. Höhnel beskrivna 
Ventnria sphcerelloides, vilken f. ö. utmärkt passar in i släktet, uppges 
av auctor sakna parafyser. Den omständigheten, att jag ej kunnat iakt¬ 
taga parafyser hos den av mig undersökta svampen, synes därför ej 
böra lägga hinder i vägen för dess anslutning till släktet Ventnria. 
Någon Ventnria- art på gurkor eller över huvud taget på Cucurbitacéer 
har jag ej funnit omtalad i litteraturen. Då man emellertid iakttagit, 
att otvivelaktiga Ventnria- arter stundom kunna uppträda utan borst, 1 ) 
måste hänsyn också tagas till de båda borstlösa släktena Didymella och 
(i anseende till att parafyser ej observerats) Mycospaerella. Av dessa 
släkten finnas liera arter beskrivna från Cucurbitacéer: Didymella efjhsa 
(Niessl) Sacc. på Cncnrbita, D. melonis Pass. på Cncnmis, Sphaerella 
(Mycospaerella) sicyicola Eli et Ev. på Sicyos. Sph. Cucnrbitacearnm 
(Schwein.) Cke på Cncnrbita och Mycosphaerella citrnllina (C. O. Sm.) 
Grossenb. på Cncnmts och Citrnllns. Samtliga dessa svampar visa dock 
så skarpa avvikelser från den här ifrågavarande, att det icke kan finnas 
en tanke på identifikation. Närmast kommer Didymella melonis, som 
emellertid bl. a. har mycket längre och smalare ascosporer. 
Jag ser mig sålunda tvingad att betrakta svampen såsom för veten¬ 
skapen fullkomligt ny och föreslår för densamma namnet Ventnria cncn- 
merina; dess vetenskapliga diagnos lyder: 
Ventnria cncnmerina; Lfs. n. sp.-Peritheciis erumpentibus, mox omnino 
superficialibus, subglobosis, 90 — 130 p altis, 95 — 120 p latis, contextu 
membranaceo brunneo praeditis, circa ostiolum setulis 10—20 brunneis, 
continuis, 50—100 p 5 — 6,5 p coronatis, in culturis puris interdum valde 
papilla tis; ascis cl aval is basim versus acqualiter attenuatis, 8 -sporis, 
tenui-tunicatis, 70—80—9 p, verisimile aparaphysatis; sporidiis an- 
guste ellipsoideis, aequaliter bicellularibus, medio constrictis, 10—16X2,5 
—3 p. — Ad tubera cocta Solan i tuberosi cultus fungus sporulas liberas 
sporidiis ascogenibus simillimas gerit. 
Hab. in caulibus petiolisque Cucnmeris sativae Sueciae. 
III. Infektionsförsök med Venturia cucumerina Lfs. 
Ehuru den konstanta närvaron av Ventnria cncnmerina i de sjuka 
plantorna i förening med frånvaron av andra svampar gjorde denna art 
i hög grad misstänkt som orsak till sjukdomen, kunde naturligtvis endast 
direkta infektionsförsök fälla ett fullt avgörande utslag. Ett sådant anord¬ 
nades därför i den utsträckning, som utrymmet i botaniska avdelningens 
växthus det medgav. Infektionerna gjordes i slutet av juli och början 
av augusti, då plantorna hade 5 ä 7 utvecklade blad. Under de sista 
dagarna av september, vilka voro mycket regniga och kalla, angrepos 
liera av de ännu friska plantorna av Sclerotinia sclerotiorum, varför för- 
’) Detta är t. ex. fallet med Ventnria Cassandrae PecU enligt uppgift av Rehm i 
Annales mycologici, 10, 1913, p. 538. 
