7 
utbredd därstädes, ja så allmän att det mesta af där förekommande 
»Scab» är att til Iskri fva just denna svamp. Den äger dels mörkt 
färgade hyfer, som vegetera icke blott å knölar, rötter och jordstam 
utan äfven uti själfva jorden, dels ock färglösa hyfer, som gå dju¬ 
pare in uti väfnaderna och visa mera parasitär natur samt ofta 
bringa både stam och äldre knölar till förruttnelse. Ofvan marken 
fortsättes svampmyceliet af ett gråhvitt nätverk, som från sin yta 
afskiljer basidiesporer. Vid renodlingar, uppdragna från dylika spo¬ 
rer, erhölls i talrika fall verkligt Rhizoctonia-mycelium, och vid od- 
lingsförsök med potatisknölar, som voro starkt angripna af Rhizodonia 
Solani, visade det sig, att 32 % af plantorna dogo, innan skotten nått 
jordytan, medan 18% satte små knölar och endast 50% lämnade 
normal skörd af knölar. Svampen å stammen ofvan jord öfverens- 
stämde visserligen med den från Frankrike beskrifna Hypochnus 
Solani Pril. & Del., men upptogs det oaktadt såsom en varietet af 
en snarlik, långt förut från Syd-Carolina i Nord-Amerika beskrifven, 
å död tallbark lefvande svampart under namn af Gorticiumi vagum 
Berk. & Curt., var. Solani 1 . 
Synnerligen elakartad lär ock denna sjukdom ha uppträdt år 
1904 i Florida 2 . Det fanns då näppeligen därstädes ett enda potatis¬ 
fält, som var helt och hållet fritt från sjukdomen, och svampens 
vinterstadium, Rhizodonia Solani , förekom somligstäds å 60 % af de 
skördade knölarne. Kort tid efter utplanteringen af sjuka knölar 
fann man de unga skotten angripna af svampen. Svarta fläckar 
visade sig å stampartierna strax under jordytan. Å dessa fläckar, 
som ofta utbredde sig ringformigt rundt om stammen, vardt barken 
förstörd. Tillika framträdde å dessa stamdelar ett mörkt nätverk af 
svamptrådar, hvilket småningom spred sig uppåt på stammen ofvan 
jord och där utvecklade sig till ett grått, tunnt filtlager (Corticium 
vagum , var. Solani). Den hvitgrå filten nådde flera centimeter ofvan 
jord. Snart nog vissnade de filtklädd a skotten och föllo ned döda. 
På sådant sätt dog ofta V 4 —V 3 af samtliga plantor. De plantor, 
som insjuknade senare, utvecklade ofta små, ofvanjordiska knölar i 
grenvinklarne, jämte ett fåtal riktiga potatis under jord, men dessa 
senare nådde knappt den storlek, att de kunde användas. 
Från Europa omtalas Hypochnus Solani i samband med Rhi- 
zodonia Solani första gång, så vidt jag kunnat finna, år 1906. Den 
30 juni 1905 iakttog R. Laubert 3 densamma i Dalhem nära Berlin. 
namn anmärker G Massee 
238) — som mig synes pä 
' 1 Mot svampens upptagande under detta sistnämnda 
(Diseases of Cultivated Plants and Trees. London, 1910, p. 
goda grunder, — att »det fordras en mycket liflig inbillning för att tro, det en varietet af 
en svampart, som lefver saprofytiskt å död bark af tall, har blifvit en förstörande parasit 
på rötterna af ett stort antal (dika slags v" 
okänd.» 
/äxter uti länder, där Corticium vagum är 
2 F. L. Stevens & J. G. Hall, Diseases of Economic Plants. 
p. 272. 
3 Botanisches Centralblatt, Bd. 102, 1906, s. 527. 
New-York, 1910, 
