16 
och Gul Richard, på grund av senare mognad, möjligheterna att bli 
smitlade större än hos Sävstaholm och Oranie, som mogna tidigare 
och därför äro utsatta för smitta en kortare tid. Utom detta äro 
olika sorter högst olika mottagliga för smitta. Naturligtvis är det 
omöjligt att i varje särskilt fall avgöra orsaken till olika resultat å 
Fig. 4. Skörden å två Oranieträd, som besprutats med bordeauxvätska före och med 
svenskt blyarseniat två gånger efter blomningen. (Foto. Alb. Tullgren.) 
skilda träd i samma serie. Ett är emellertid säkert, att då det finnes 
så många felkällor, det är nödvändigt att använda så många träd 
som möjligt till varje särskilt försök, för att medeltalssitfrorna skola 
bli tillräckligt säkra. 
Vad antalet besprutningar beträffar, så är det ju självklart, att ju 
flera besprutningar, dess bättre blir resultatet. I detta avseende blir 
det således blott en fråga om förhållandet mellan kostnader och vinst, 
som blir avgörande. 
Fig. 3. Skörden å ett Sävstaholmsträd, som besprutats med tyskt blyarseniat + svavel- 
kalkvätska två gånger efter blomningen. (Foto. Alb. Tullgren.) 
Av tabell XV synes det framgå, att besprutning med svenskt bl}- 
arseniat + bordeauxvätska eller med kejsargrönt + bordeauxvätska ger 
bättre resultat än tyskt blyarseniat + svavelkalkvätska. Emellertid 
tillkommer en annan ömständighet, som ej får förbises, nämligen de 
olika blandningarnas skadegörelse genom frätning o. d. Medan sva- 
velkalkvätskan blott åstadkom ytterligt obetydlig brännskada, s. k. 
korkrost, lämnade bordeauxvätskan i detta avseende ofta ett dåligt 
resultat. Detta var särskilt fallet, då den användes i blandning med 
kejsargrönt, betydligt mindre och ofta mycket obetydligt i blandning 
med blyarseniat. Här förefanns dessutom stor skillnad mellan olika 
